Справа № 158/2648/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/3463/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Пліша М.А, Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Омеляновська Л.В.,

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі неповнолітній брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 жовтня 2018 року у справі № 158/2648/18 за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,-

суддя в 1-й інстанції Костюкевич О.К.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ківерці,

дата складання повного тексту рішення 19.10.2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася з адміністративним позовом до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 про продовження строку затримання на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі неповнолітній брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) який підлягає примусовому видворенню за межі України, а саме до 10.05.2019 року.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 жовтня 2018 року позов задоволено частково: продовжено строк затримання громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі неповнолітній брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до остаточного прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі неповнолітній брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що затримання іноземця до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні законодавство пов`язує з такими умовами:

- перебування іноземця в процедурі отримання статусу біженця ;

- вчинення таким іноземцем порушення законодавства про правовий статус іноземців до завершення процедури розгляду цієї заяви.

За ч.11 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАСУ) умовами продовження строку затримання є наявність умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства; неможливість забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк; неможливість прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Суд не може змінювати мету затримання іноземця, яка випливає з первинного судового рішення, так як не передбачена законодавством. Фактично суд вийшов за межі позовних вимог.

В подібних правовідносинах необхідно встановити одночасну наявність двох умов: відсутність співпраці з боку іноземця з органами державної міграційної служби та неодержання інформації з країни його походження.

Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні відомості, що відповідач не співпрацював з позивачем щодо його ідентифікації, а доводи позивача з приводу неодноразових запитів в посольство Афганістан нічим не підтверджено.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства » іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2018 року вирішено примусово видворити за межі України громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі неповнолітній брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2018 року громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі неповнолітній брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) затримано з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України.

31.05.2018 року відповідач був поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, за адресою: АДРЕСА_1 .

З`ясовано, що згідно листа Волинського ПТПІ ДМС України від 26.07.2018 року № 04-02-663 відповідач разом із неповнолітнім братом звернулися із заявою до УДМС України у Волинській області про визнання їх біженцями та особами, які потребують додаткового захисту в Україні. Сторонами не заперечується факт звернення відповідачів із заявами про визнання їх біженцями., а тому є підстави для продовження строку затримання до остаточного прийняття рішення заявою відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частинами 11-13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Отже, нормами чинного законодавства передбачено, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.

Як слідує з матеріалів справи, Чопським прикордонним загоном на адресу надзвичайного та повноважного посла Ісламської Республіки Афганістан направлявся запит та листи щодо встановлення особи відповідача, зокрема, №81/465 від 10.05.2018 року, №81/731 від 08.06.2018 року, №81/732 від 08.06.2018 року через Департамент Консульської служби МЗС України. Однаквідповідна інформація не одержана, а співпраця з боку відповідача під час процедури його ідентифікації відсутня.

Наведені обставини визначені у частині 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, оскільки позивачем вживалися заходи для ідентифікації відповідача з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) та з огляду на наявність умов, передбачених частиною 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких неможливо ідентифікувати відповідача, забезпечити його примусове видворення у строк затримання, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2018 року, апеляційний суд приходить до переконання про наявність належних правових підстав для продовження строку затримання відповідача.

Отже матеріалами справи підтверджено існування відсутності співпраці з боку іноземця з органами державної міграційної служби та неодержання інформації з країни його походження.

Оскільки судом першої інстанції вирішено питання про перебування вказаних громадян в пункті перебування іноземців та осіб без громадянства поза межами терміну встановленого статті 289 КАС України, судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з визначенням кінцевої дати перебування відповідачів у вказаній установі.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються частково суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 289, 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі неповнолітній брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) задовольнити частково.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 жовтня 2018 року у справі № 158/2648/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадян Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 (з ним у супроводі неповнолітній брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України задовольнити.

Продовжити строк затримання на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадян Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі неповнолітній брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який підлягає примусовому видворенню за межі України, а саме до 10.05.2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено

08.01.2019р.