Справа № 360/139/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/139/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк» Матвієнка Андрія Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк» Матвієнка Андрія Анатолійовича (далі - відповідач № 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк» (далі - відповідач № 2), в якому позивач просить:

визнати бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключения інформації про рахунок № НОМЕР_2, відкритий на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн.код: НОМЕР_1, а саме: 30000 грн, у ПАТ «Український комунальний банк», до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною;

зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, визначати суму заборгованості та відносити вимоги до певної черги погашення, з включенням інформації про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн.код: НОМЕР_1, а саме: 30000 грн, вкладу та проценти - за період 2014-2018 рр, 19800 грн стягнути на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн.код: НОМЕР_1, кошти у розмірі 49800 грн;

зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» , які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо внесення всієї суми гарантованої виплати у розмірі 49800 грн, на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), що належать до виплати.

Розглянувши матеріали позову, суд дійшов такого.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху для усунення недоліків з таких підстав.

Статтею 160 КАС України встановлені вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Пунктом 2, 11 частини п'ятої статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини шостої статті 160 КАС України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п'ятої цієї статті стосовно представника.

В порушення положень статті 160 КАС України позивачем в позовній заяві не зазначено поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта, відомі номери засобів зв'язку, адреса електронної пошти позивача та його представника, не вказано відомі номери засобів зв'язку позивача, а також власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім того, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повне найменування юридичної особи банку є публічне акціонерне товариство «Український комунальний банк», уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» є Матвієнко Андрій Анатолійович, при цьому в позові позивачем зазначено неповне найменування відповідача № 1 - «уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк» Матвієнко Андрій Анатолійович», не вказано офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача № 1.

Також в якості відповідача № 2 позивачем вказано - «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк», при цьому відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повне найменування юридичної особи відповідача № 2 - «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб». Також не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача № 2, відомі номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача № 2.

Відповідно до пункту четвертого частини п'ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В прохальній частині позовної заяви заявлені позивачем вимоги є неконкретизованими. Так, в позові позивачем вказано двох відповідачів, проте в порушення пункту четвертого частини п'ятої статті 160 КАС України в прохальній частині позовної заяви не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Отже, законодавець визначив право формувати позовні вимоги саме за позивачем.

Також у позовній заяві позивач посилається на те, що йому завдано моральну шкоду та в ціні позову позивач вказує моральну шкоду в сумі 10000 грн, однак у прохальній частині позову не заявлено вимоги про стягнення моральної шкоди. Також позивачем не наведено обґрунтувань вимоги саме про стягнення коштів у сумі 49800,00 грн.

Таким чином, позивачу слід надати суду уточнену позовну заяву, приведену у відповідність до вимог статті 160 КАС України. Також позивачу слід надати суду копії уточненої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 94 КАС України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до частини п'ятої статті 94 КАС України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з частиною десятою статті 44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

В порушення частини п'ятої статті 94 та частини четвертої статті 161 КАС України позивачем не підтверджено відповідність копій письмових доказів оригіналам, які знаходяться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачу слід надати суду належним чином засвідчені копії письмових доказів, оригінали яких знаходяться у позивача, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору, проте в позовній заяві позивач зазначив, що його звільнено від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Наведені в позові доводи про звільнення від сплати судового збору не можуть бути підставами для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 частини 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

У рішенні від 10.11.2011 №15-рп/2011 Конституційний Суд України зазначає, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Водночас, зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом заявлених позовних вимог є відносини, які виникли внаслідок укладання договору банківського вкладу (депозиту).

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Таким чином, укладання договору банківського вкладу (депозиту) не є відносинами споживчого кредитування в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Аналізуючи зазначене вище, а також враховуючи предмет позову у даній справі, суд дійшов висновку, що дія частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини не поширюється.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду в ухвалі від 15 лютого 2018 року по справі № 826/14118/16 (адміністративне провадження № К/9901/18172/18).

За таких обставин посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу для звільнення від сплати судового збору, є незмістовним.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про судовий збір» позивача також не віднесено до осіб, які звільнені від сплати судового збору за подання позову.

Частиною 2 статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

В прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру та вимогу майнового характеру (про стягнення коштів у розмірі 49800 грн).

Оскільки друга позовна вимога має похідний характер від першої, тому позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1536,80 грн за дві вимоги немайнового характеру, та 768,40 грн за вимоги майнового характеру, усього за вимоги майнового та немайнового характеру - 2305,20 грн.

Таким чином, позивачу слід надати суду платіжний документ про сплату судового збору в сумі 2305,20 грн в дохід Державного бюджету України за наступними реквізитами:

отримувач коштів - УК у м.Сєвєродон./Луг.окр.адм.суд/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37944909;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО) - 899998;

рахунок отримувача - 4029;

код класифікації доходів бюджету - 22030101;

призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України; Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Луганський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Так, згідно з матеріалами позову позивач звертався з проханням виплатити гарантовану суму відшкодування за вкладом, однак листом від 23.03.2018 № 89/18-Л уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повідомила позивача про результати розгляду його заяви, в якому зазначила, зокрема, про відсутність документів, що підтверджують факт розміщення вкладу (депозиту).

До суду з позовом позивач звернувся 04.01.2019, тобто з порушенням шестимісячного строку з дня, коли він дізнався про порушення свого права. Позивачем не надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, не зазначено причини такого пропуску строку.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк» Матвієнка Андрія Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

Запропонувати позивачеві протягом десяти календарних днів з дня отримання цієї ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви шляхом надання до суду уточненої позовної заяви та її копій відповідно до кількості учасників справи; належним чином засвідчених копій письмових доказів, оригінали яких знаходяться у позивача, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду; документа про сплату судового збору в дохід Державного бюджету України за банківськими реквізитами: отримувач коштів УК у м.Сєвєродон./Луг.окр.адм.суд/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944909, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 4029, код класифікації доходів бюджету 22030101, у сумі 2305,20 грн.

В разі неусунення вказаних недоліків у встановлений термін позовну заяву буде повернуто позивачеві.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяІ.О. Свергун