Справа № 440/4054/18
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4054/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві , Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум», про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

1. визнати протиправною бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві по вжиттю заходів з розшуку, вилучення арештованого майна боржника та передачі його на реалізацію по виконавчому провадженню №53688145;

2. зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві провести виконавчі дії з розшуку, вилучення арештованого майна боржника та передачі його на реалізацію по виконавчому провадженню №53688145.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві , Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа -Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум», про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Провадження у даній справі відкрито ухвалою суду від 10 грудня 2018 року (позов залишався без руху), справу вирішено розглядати з особливостями, передбаченими статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 грудня 2018 року. Відповідачам встановлено строк для подачі відзиву по справі та зобов'язано надати завірені фотокопії матеріалів виконавчого провадження №53688145. Судове засідання 17 грудня 2018 року не відбулося та розгляд справи було призначено на 28 грудня 2018 року.

У судове засідання 28 грудня 2018 року учасники справи не з'явилися, хоч були належним чином повідомлені про його дату, час і місце проведення. У зв'язку з цим, керуючись частиною дев'ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Аргументи учасників справи

Позивач вказував, що на виконанні органів державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист Октябрського районного суду м.Полтави, виданий 28 лютого 2017 року на виконання судового рішення у справі № 554/8581/16-ц. У цій справі судом було задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» та стягнуто на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 82 925,14 грн та середній заробіток за час затримки належних до виплати сум у сумі 10 312,13 грн. На підставі вказаного виконавчого листа старшим державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС м.Києва 04 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53688145. В подальшому дане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП №53546671 про стягнення з ТОВ «Голден Деррік» заборгованості на користь юридичних та фізичних осіб. Також у подальшому державний виконавець замінив сторону виконавчого провадження - боржника, у зв'язку зі зміною назви на Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум».

Позивач стверджував, що протягом року з моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не було вжито належних заходів на виконання рішення суду і на його користь не була стягнута заборгованість зі заробітної плати. Зокрема, не вживалися заходи з розшуку майна боржника, вилучення та реалізацію цього майна.

У той же час позивач стверджував з посиланням на документальні докази про те, що боржником провадиться господарська діяльність, отримуються дозвільні документи на користування надрами, здійснюється дослідно-промислова розробка родовищ, що, відповідно, вказує на наявність у боржника і коштів, і майна. Позивач повідомляв про отримання боржником значних доходів за 2016 та 2017 року з посиланням на податкову звітність боржника.

23 червня 2018 року згадане виконавче провадження було прийнято до провадження відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві для подальшого виконання. Однак цим підрозділом також не було, на твердження позивача, вжито заходів для виконання судового рішення та стягнення коштів на користь позивача.

Відповідачі жодного реагування на поданий позов не вчинили. Ні у встановлений для подачі відзиву строк, ні поза межами цього строку обома відповідачами відзив по справі не поданий, будь-які пояснення, заперечення чи клопотання не подані, ухвала суду в частині зобов'язання надати матеріали виконавчого провадження не виконана та будь-які документи щодо виконавчого провадження суду не надані.

Третя особа, ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», будь-яких заяв, клопотань, заперечень чи пояснень до суду не надала, будь-які документи не направила.

Фактичні обставини, встановлені судом

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 25 січня 2017 року у справі №554/8581/16-ц було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 82 925, 14 грн та середній заробіток за час затримки з виплати належних при звільненні працівникові сум у розмірі 10 312, 13 грн.

Дане рішення набрало законної сили 17 лютого 2017 року.

На виконання вказаного рішення Октябрським районним судом м.Полтави видано виконавчий лист 28 лютого 2017 року.

Виконавчий лист направлений для примусового виконавця до Подільського районного відділу ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві та державний виконавець цього підрозділу постановою від 04.04.2017 р. відкрив виконавче провадження ВП 53688145 з виконання даного виконавчого листа.

Відомості про вчинені у ході цього виконавчого провадження виконавчі дії суду не надані.

З наданої позивачем копії відповіді Управління державної виконавчого служби ГТУЮ у м.Києві від 11 жовтня 2017 року (а.с.22-23) судом встановлено, що у ході виконавчого провадження ВП №53688145, останнє було об'єднано зі зведеним виконавчим провадженням ВП №53546671 про стягнення заборгованості на користь юридичних та фізичних осіб з ТОВ «Голден Деррік». У ході виконавчих дій було виявлено окреме майно (два автомобілі, які оголошені у розшук) та винесено постанову про арешт коштів на банківських рахунках боржника, яку направлено до банківських установ. Також у червні 2017 року на виконання доручення про проведення виконавчих дій Київським ВДВС м.Полтави було описано, заарештовано та передано представнику стягувача ліквідне майно боржника, акти опису й арешту майна направлені до ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Київ.

22 листопада 2017 року постановою державного виконавця вчинено заміну сторони у даному виконавчому провадженні: у зв'язку зі зміною назви боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум».

Постановою від 04 травня 2018 року виконавче провадження ВП №53688145 прийнято до провадження начальником відділу примусового виконання рішення УДВС ГТУЮ у м.Києві.

Відомості про подальший хід виконавчого провадження, проведені виконавчі дії та виконання судового рішення на користь ОСОБА_1 за виконавчим провадженням суду не надані.

Норми права, що підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з положеннями ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, в тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Висновки щодо правозастосування

Судом встановлено той факт, що рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 січня 2017 року про стягнення на користь ОСОБА_1 грошових коштів з ТОВ «Іст Юроуп Петролеум», яке набрало законної сили та для примусового виконання якого судом видано виконавчий лист, - на даний час залишається не виконаним.

На однозначну наявність у боржника за виконавчим провадженням джерел для примусового стягнення заборгованості вказує отримання ТОВ «Голден Деррік» (ТОВ «Іст Юроуп Петролеум») спеціального дозволу на користування надрами № 485 від 22 серпня 2018 року, укладення ним угоди про користування надрами з Державною службою геології та надр України від 22 серпня 2018 року (а.с.27-32); податкова звітність боржника, відповідно до якої протягом 2016 та 2017 років підприємством отримано доходи (а.с.33-34).

При цьому судом не встановлено факту достатнього, своєчасного та повного вжиття відповідачами, підрозділами державної виконавчої служби, виконавчих дій, спрямованих на виконання судового рішення.

У цій справі позивач стверджував про те, що відповідачами, Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві та Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, було допущено протиправну бездіяльність, яка полягала у невжитті заходів (виконавчих дій), спрямованих на виконання судового рішення, що було винесене на користь позивача.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (частина 2), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частин 3 та 4 цієї ж статті, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням вказаних норм, суд не вправі витребувати у позивача ОСОБА_1 докази на підтвердження факту того, що відповідачами допущено протиправну бездіяльність.

Саме відповідачі повинні спростувати таке твердження, у разі, якщо протиправної бездіяльності, про яку стверджував позивач, ними не було допущено.

Однак відповідачі у справі жодних ані пояснень, ані доказів на спростування тверджень позивача про їх протиправну бездіяльність суду не надали.

Відповідно до частини 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як уже зазначалося, суд зобов'язував відповідачів надати матеріали виконавчого провадження ВП №53688145, у рамках якого, за ствердженням позивача, було допущено протиправну бездіяльність.

Відповідна ухвала Полтавського окружного адміністративного суду залишилася невиконаною та матеріали виконавчого провадження суду не надані.

Згідно частини 9 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Також суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься також у частині 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням вказаного, суд змушений розглянути дану адміністративну справу за наявними в ній доказами.

Наявні ж у справі докази підтверджують протиправну бездіяльність відповідачів та докази на спростування цього твердження у справі відсутні.

Більше того, частина 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України містить норму, відповідно до якого, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У даному разі, з урахуванням того, що відповідачі двічі були належним чином повідомлені про судове засідання, їх обов'язок надати суду матеріали виконавчого провадження, однак жодним чином на позов не відреагували та на ухвалу суду докази не надали, будь-яких доказів чи пояснень щодо поважних причин невчинення відповідних процесуальних дій суду не повідомили, суд вважає вірним кваліфікувати їхню поведінку (неподання відзивів та доказів), як фактичне визнання позову відповідачами.

Відповідно до частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Відтак, суд не має підстав винести інше рішення, крім як констатувати протиправну бездіяльність, допущену Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві та Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, при виконанні судового рішення, що було винесене на користь позивача: рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 січня 2017 року, що виконується у рамках виконавчого провадження ВП 53688145.

Відповідно суд задовольняє даний позов у відповідній частині.

Позивач, стверджуючи про протиправну бездіяльність відповідачів, допущену при виконанні судового рішення, винесеного на його користь, просив захистити його порушене право шляхом зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві провести виконавчі дії з розшуку, вилучення арештованого майна боржника та передачі його на реалізацію по виконавчому провадженню №53688145.

Суд не вважає за можливе задовольнити цю позовну вимогу, оскільки фактично позивач просить зобов'язати відповідача до виконання дій, які відповідний підрозділ державної виконавчої служби зобов'язаний вчиняти відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а відповідний державний виконавець, у провадженні якого виконавче провадження перебуває - в силу також своїх посадових обов'язків.

Натомість суд вважає, що невиконання встановлених законом та посадовими інструкціями своїх обов'язків відповідачами, є підставою для судового реагування шляхом винесення окремої ухвали з даного приводу у порядку, встановленому статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно частин 1, 2 вказаної статті, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Керуючись цими нормами, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві провести виконавчі дії з розшуку, вилучення арештованого майна боржника та передачі його на реалізацію по виконавчому провадженню №53688145, та виносить окрему ухвалу з приводу невиконання своїх обов'язків посадовими особами Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яку вважає за необхідне направити до вищестоящого органу, а саме до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Окрема ухвала виноситься окремим документом, що долучається до матеріалів адміністративної справи та направляється судом учасникам справи і Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 при подачі позову було сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн., фактично за одну позовну вимогу, оскільки друга заявлена позовна вимога є похідною від першої та є проханням про спосіб захисту порушеного права. Перша позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності задоволена судом. Тому суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений судовий збір у повному обсязі. Оскільки відповідачів, згідно цієї позовної вимоги було заявлено двоє та щодо кожного суб'єкта владних повноважень - відповідача в даній справі, позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльності було задоволено, суд вважає вірним стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору в рівних частинах з кожного відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1) до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві (проспект Георгія Гонгадзе 5-б м.Київ ) та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (вул.Виборзька, 32 м.Київ ), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Іст Юроуп Петролеум" (вул.Западинська, 13-а м.Київ ) - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві (проспект Георгія Гонгадзе 5-б м.Київ ) та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (вул.Виборзька, 32 м.Київ ), що допущена при виконанні рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 січня 2017 року у справі № 554/8581/16-ц (виконавчий лист від 28 лютого 2017 року), яке виконується у рамках виконавчого провадження ВП 53688145.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві (проспект Георгія Гонгадзе 5-б м.Київ ) витрати зі сплати судового збору у сумі 352,40 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (вул.Виборзька, 32 м.Київ ) витрати зі сплати судового збору у сумі 352,40 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков