Справа № 0940/2522/18
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"02" січня 2019 р. №0940/2522/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Гундяк В.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехком" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

31.12.2018 управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехком" про стягнення заборгованості.

Одночасно позивач просить звільнити його від сплати судового збору у зв'язку з не виділення коштів для сплати судового збору та забороною використання коштів Пенсійного фонду України для сплати судового збору.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частинами 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити сторону від сплати судового збору, є її майновий стан, однак доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач не посилається на відсутність коштів для сплати судового збору внаслідок незадовільного майнового стану.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23.01.2015 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 № 3674-VI "Про судовий збір" судам роз'яснено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську є державним закладом, а спірні правовідносини виникли в результаті реалізації ним владних управлінських функцій.

Суд зазначає, що в обґрунтування свого майнового стану, який унеможливлює сплату судового збору, позивачем не подано жодного підтверджуючого документу.

Твердження позивача про заборону використання коштів Пенсійного фонду України для сплати судового збору суд відхиляє як таке, що суперечить чинному законодавству України, оскільки відповідно до частини 1 статті 73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду використовуються також на фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду.

Також суд приймає до уваги те, що позивач звертається до адміністративного суду не з метою захисту свого порушеного права, а як суб'єкт владних повноважень, реалізуючи таким чином свої владні та управлінські функції, які передбачені відповідними нормами законодавства України. З огляду на реалізацію владних функцій, звільняючи позивача від сплати судового збору, суд поставить в нерівні умови по відношенню до позивача інших платників судового збору.

Таким чином, суд дійшов до переконання про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

До позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

З урахуванням вимог частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Із змісту позовної заяви слідує, що управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехком" заборгованість в сумі 17 080,15 грн.

Таким чином, суд вважає, що звернена до суду вимога про стягнення заборгованості в сумі 17 080,15 грн., яка впливає на зміну складу майна відповідача, є майновою.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", який вступив в дію з 01.01.2018 року, встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року складає 1 762,00 грн.

В даному випадку 1,5 відсотки розміру майнових вимог складає 256,20 грн. (17 080,15 грн. х 0,015 = 256,20 грн.). Однак з урахуванням вищезазначених приписів ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" суму належного до оплати судового збору слід визначити в одному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої станом на 01.01.2018 року відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік".

Відтак, розмір судового збору за подання до адміністративного суду позову із заявленою управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську позовною вимогою майнового характеру складає 1 762,00 грн.

Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".

За таких обставин суд дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України, адже до позовної заяви позивачем не долучено належних доказів про сплату судового збору, а клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В зв'язку з вищевикладеним, згідно з вимогами ст.169 КАС України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення вищевказаного недоліку, який обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехком" про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення вказаного недоліку шляхом подання оригіналу документа про сплату судового збору в сумі 1 762 грн.

Роз'яснити, що в разі неусунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Гундяк В.Д.