Справа № 640/18010/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 грудня 2018 року № 640/18010/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Приватного акціонерного товариства “Полюс”

до

Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Комунального підприємства “Київблагоустрій” виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про

визнання протиправним та скасування доручення

встановив:

Приватне акціонерне товариство “Полюс” звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства “Київблагоустрій” виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якому просило визнати протиправним та скасувати доручення від 30.10.2018 року №004-7976 Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачем 1 при винесенні оскаржуваного доручення було порушено процедуру, передбачену Правилами благоустрою міста Києва, затвердженими рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року №1051/1051, а саме належним чином не направлено відповідний припис про демонтаж споруд, що належать позивачу.

Також, позивач наголосив на тому, що належні йому споруди, які є предметом демонтажу, не належать до тимчасових споруд, як про те зазначено в оскаржуваному дорученні відповідача 1, а є нежитловими приміщеннями згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно №7268325, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.07.2013 року №7268527 та технічного паспорту на нежитловий будинок від 07.08.2014 року.

Разом з тим, відносно демонтажу огорожі, яка також була об’єктом демонтажу згідно доручення відповідача 1 від 30.10.2018 року №004-7976, позивач послався на пункт 6 Правил торгівлі на ринках, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 22.03.2002 року №288/6576, за яким територія ринку повинна мати, зокрема, відокремлену та відгороджену від проїжджої частини та комунального секторів ділянку землі, а тому огорожа, яку відповідачем 1 було доручено демонтувати відповідачу 2, є огорожею земельної ділянки території ринку, надану Київською міської радою позивачу в орендне користування.

Відповідно, на підставі викладеного позивач вважає, що наведені у дорученні від 30.10.2018 року №004-7976 Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) об’єкти, які належить демонтувати Комунальному підприємству “Київблагоустрій” виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), не підпадають під порушення законодавства.

Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, враховуючи що справа розглядається в порядку спрощеного провадження, ухвалив завершити розгляд справи в порядку спрощеного (письмового) провадження без виклику сторін.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, Приватне акціонерне товариство “Полюс” (код 19029704) (надалі — ПрАТ “Полюс”) згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.03.2017 року за даними про основний вид економічної діяльності, займається наданням в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 24.11.2005 року №464/2925 та договору оренди земельної ділянки, посвідченого 26.09.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №137, ПрАТ “Полюс” є орендарем земельної ділянки з наступними характеристиками: місце розташування — вул. Електротехнічна, 18 у Деснянському районі м. Києва; розмір — 0,4656 га; цільове призначення — для розширення оптової бази з адмінбудинком і будівництва та обслуговування гостьової автомобільної стоянки та майданчика торгівлі сезонними овочами; кадастровий номер — :62:021:0083, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 26.09.2014 року.

Факт приймання-передачі вказаної земельної ділянки орендарем, ПрАТ “Полюс” від орендодавця, Київської міської ради (код 22883141) в особі Київського міського голови, підтверджується актом від 26.09.2014 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 30.07.2013 року серія та номер: 7268325, виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.07.2013 року індексний номер: 4574927, позивач є власником об’єкта нерухомого майна (реєстраційний номер: 00): нежитловий будинок літ. “К” з будівлями та спорудами; адреса: м. Київ, вул. Електротехнічна, 18; загальна площа: 4553 кв.м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.07.2013 року №7268527.

Згідно позовної заяви, 31.10.2018 року до ПрАТ “Полюс” на адресу м. Київ, вул. Електротехнічна, 18 прибули представники Комунального підприємства “Київблагоустрій” виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі — КП “Київблагоустрій”) з метою демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою.

В підтвердження своїх дій відповідач 2 надав доручення відповідача 1 від 30.10.2018 року №004-7976, в якому зазначено, що відповідно до Положення про Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2011 року №94 (зі змінами), Правил благоустрою міста Києва затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року №1051/1051 (зі змінами) та з урахуванням протоколу засідання робочої групи щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об’єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі елементів благоустрою на території міста Києва, а також демонтажу (переміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.10.2018 року №163, на якому додатково розглянуто лист КП “Київблагоустрій” від 04.10.2018 року №064/222-2428, доручено, зокрема вжити заходи шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме: 1) Огорожа (Дарницький р-н, вул. Електротехнічна, 18), припис від 28.09.2018 року №1814443; 2) Павільйон (Дарницький р-н, вул. Електротехнічна, 18), припис від 18.09.2018 року №1814972; 3) Павільйон (Дарницький р-н, вул. Електротехнічна, 18), припис від 18.09.2018 року №1814973.

Виходячи зі змісту вказаного доручення, а також посилаючись на відповідні пункти Правил благоустрою міста Києва, позивач зазначив, що він мав бути належним чином ознайомлений з переліченими приписами, які були виписані на згадані у дорученні відповідача 1 об’єкти, а оскільки цього зроблено не було, відповідач 1 порушив процедуру винесення оскаржуваного доручення, чим незаконно позбавив позивача права на врегулювання спірних правовідносин в іншому, добровільному порядку або можливості оскарження такого припису, як розпорядчого документа суб’єкта владних повноважень, у встановленому для цього порядку.

Окрім того, за раніше згаданими обґрунтуваннями позову, вказуючи на протиправність оскаржуваного доручення відповідача 1, позивач зазначив, що належні йому на праві власності споруди, які знаходяться за адресою м. Київ, вул. Електротехнічна, 18, не є тимчасовими спорудами, а отже не підпадають під порушення, визначені відповідними пунктами Правил благоустрою міста Києва.

Власне, і відносно огорожі, яка також є об’єктом демонтажу згідно оскаржуваного доручення відповідача 1, позивач вказав, що вона є огорожею земельної ділянки території ринку, наданої Київською міською радою позивачу в орендне користування, тобто її наявність відповідає пункту 6 Правил торгівлі на ринках, а отже згідно наведених мотивів в цілому, доручення від 30.10.2018 року №004-7976 Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за твердженням позивача є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Спеціальний статус міста Києва як столиці України, особливості здійснення виконавчої влади та місцевого самоврядування у місті відповідно до Конституції України та законів України визначає Закон України “Про столицю України – місто-герой Київ” від 15.01.1999 року №401-XIV (надалі – Закон №401-XIV).

У відповідності до частини першої статті 6 та частини першої статті 8 Закону №401-XIV місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи.

Згідно частини першої статті 10№ Закону №401-XIV виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка паралельно виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.

Як зазначено у пункті 2 частини першої статті 22 Закону №401-XIV у зв’язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право встановлювати порядок утримання та експлуатації об’єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Закон України “Про благоустрій населених пунктів” від 06.09.2005 року №2807-IV (надалі – Закон №2807-IV) визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

За визначенням статті 1 Закону №2807-IV благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об’єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об’єктів, об’єктів промисловості, комунально-складських та інших об’єктів у межах населеного пункту; утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об’єктів благоустрою; вулично-дорожня мережа - призначена для руху транспортних засобів і пішоходів мережа вулиць, доріг, внутрішньоквартальні та інші проїзди, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, набережні, майдани, площі, а також автомобільні стоянки та майданчики для паркування транспортних засобів з інженерними та допоміжними спорудами, технічними засобами організації дорожнього руху; заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об’єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону №2807-IV благоустрій населених пунктів передбачає створення умов для реалізації прав та виконання обов’язків суб’єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Система благоустрою населених пунктів, згідно частини першої статті 3 Закону №2807-IV, включає: 1) управління у сфері благоустрою населених пунктів; 2) визначення суб’єктів та об’єктів у сфері благоустрою населених пунктів; 3) організацію благоустрою населених пунктів; 4) стандартизацію і нормування у сфері благоустрою населених пунктів; 5) фінансове забезпечення благоустрою населених пунктів; 6) здійснення державного, самоврядного і громадського контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 7) встановлення відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, відповідно до частини другої статті 10 Закону №2807-IV, належить, зокрема: здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об’єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об’єктів тощо; визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об’єктах благоустрою; визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об’єктів благоустрою; видача дозволу на порушення об’єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

У відповідності до приписів частини першої та другої статті 13 Закону №2807-IV до об’єктів благоустрою населених пунктів належать, зокрема, території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

До об’єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Об’єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством (частина 1 статті 14 Закону №2807-IV).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об’єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об’єктів (абзац перший частини першої статті 15 Закону №2807-IV).

Права та обов’язки підприємств, установ та організацій у сфері благоустрою населених пунктів наведені у статті 18 Закону №2807-IV, відповідно до частини 2 якої підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов’язані: 1) утримувати в належному стані об’єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об’єктів територію; 2) утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об’єкти благоустрою (їх частини); 3) усувати на закріплених за ними об’єктах благоустрою (їх частинах) за власний рахунок та в установлені строки пошкодження інженерних мереж або наслідки аварій, що сталися з їх вини; 4) усувати на закріплених за ними об’єктах благоустрою (їх частинах) наслідки надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру в установленому порядку; 5) проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об’єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 6) у процесі утримання об’єктів благоустрою (їх частин) дотримуватися відповідних технологій щодо їх експлуатації та ремонту, регулярно здійснювати заходи щодо запобігання передчасному зносу об’єктів, забезпечення умов функціонування та утримання їх у чистоті й належному стані; 7) відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України; 8) допускати на об’єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно частини першої статті 26№ Закону №2807-IV порушення об’єктів благоустрою, пов’язане з виконанням суб’єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об’єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - дозвіл), крім випадків, встановлених абзацами другим - четвертим частини першої цієї статті, а саме дозвіл на порушення об’єктів благоустрою не вимагається, якщо земляні та ремонтні роботи здійснюються: особами, які мають документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, у тому числі право земельного сервітуту; у складі підготовчих або будівельних робіт, право на виконання яких оформлене у встановленому законодавством порядку.

Як вказано в частині першій, частині другій статті 33 Закону №2807-IV у сфері благоустрою населених пунктів діє система нормативів, що встановлюється у сфері землеустрою, містобудування, озеленення територій, утримання будинків і споруд, освітлення територій, а також у галузі охорони здоров’я та охорони навколишнього природного середовища.

Законом можуть встановлюватися й інші нормативи, пов’язані із забезпеченням благоустрою населених пунктів.

Відповідно до частин першої-третьої статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила.

Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об’єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об’єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.

Правила не можуть передбачати обов’язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Згідно частини першої, частини другої статті 35 Закону №2807-IV технічна документація з питань благоустрою територій населених пунктів (проекти, схеми, карти, атласи тощо) розробляється з метою здійснення комплексу заходів з благоустрою територій, окремих об’єктів благоустрою, їх частин і може бути включена до правил благоустрою території відповідного населеного пункту.

Технічна документація з питань благоустрою населених пунктів погоджується в установленому порядку та затверджується її замовником.

Розділ VII Закону №2807-IV стосується контролю у сфері благоустрою населених пунктів, за частиною першою статті 39 якого Державний контроль за дотриманням законодавства у сфері благоустрою території населених пунктів здійснюється місцевими державними адміністраціями та за частиною першою статті 40 самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Згідно частин другої-четвертої статті 40 Закону №2807-IV для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів.

Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом: 1) проведення перевірок території; 2) розгляду звернень підприємств, установ, організацій та громадян; 3) участі в обговоренні проектів благоустрою територій населених пунктів, іншої технічної документації з питань благоустрою і внесення відповідних пропозицій на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій; 4) подання позовів до суду про відшкодування шкоди, завданої об’єктам благоустрою внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території населеного пункту.

Положення про інспекцію з благоустрою населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною або міською радою на підставі Типового положення, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Розділ VIII Закону №2807-IV визначає відповідальність за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, відповідно до частин першої та другої статті 42 якого до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у: 1) порушенні встановлених державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів; 2) проектуванні об’єктів благоустрою населених пунктів з порушенням затвердженої в установленому законодавством порядку містобудівної документації та державних будівельних норм; 3) порушенні встановлених законодавством екологічних, санітарно-гігієнічних вимог та санітарних норм під час проектування, розміщення, будівництва та експлуатації об’єктів благоустрою; 4) порушенні правил благоустрою територій населених пунктів; 5) порушенні режиму використання і охорони територій та об’єктів рекреаційного призначення; 6) самовільному зайнятті території (частини території) об’єкта благоустрою населеного пункту; 7) пошкодженні (руйнуванні чи псуванні) вулично-дорожньої мережі, інших об’єктів благоустрою населених пунктів; 8) знищенні або пошкодженні зелених насаджень чи інших об’єктів озеленення населених пунктів, крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону; 9) забрудненні (засміченні) території населеного пункту; 10) неналежному утриманні об’єктів благоустрою, зокрема покриття доріг, тротуарів, освітлення територій населених пунктів тощо.

Законом може бути встановлена відповідальність і за інші види правопорушень у сфері благоустрою населених пунктів.

Так, рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року №1051/1051 затверджено Правила благоустрою міста Києва (надалі — Правила №1051/1051), які визначають правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

За визначеннями, наведеними у розділі I Правил №1051/1051, будівництво - нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт, технічне переоснащення підприємств; користувач земельної ділянки - юридична або фізична особа, яка має належним чином оформлений та зареєстрований документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою із визначеним цільовим призначенням; тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Відповідно до пункту 2.2 розділу II Правил №1051/1051 до об’єктів благоустрою міста належать, зокрема, території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору, а згідно пункту 2.3 даного розділу елементами благоустрою є, в тому числі, малі архітектурні форми і інші елементи благоустрою, визначені відповідними нормативно-правовими актами.

Як зазначено у пукнті 3.1 розділу III Правил №1051/1051, підприємства, установи, організації та громадяни забезпечують благоустрій земельних ділянок, наданих їм відповідно до вимог чинного законодавства у власність, користування.

Утримання та благоустрій територій підприємств, установ, організацій та присадибних ділянок громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель та споруд проводиться власником або балансоутримувачем цього будинку, або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачами укладені відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій.

Згідно підпункту 3.2 пункту 3.1 розділу III Правил №1051/1051, відповідальні особи підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, юридичні та фізичні особи, що використовують будинки і споруди та приміщення в них на законних підставах, зобов’язані, у тому числі: утримувати в належному стані території, надані їм в установленому законом порядку; утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об’єкти благоустрою (їх частини); проводити згідно з планами, затвердженими виконавчими органами районних у м. Києві рад, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об’єктів благоустрою (їх частин); розміщувати елементи благоустрою тільки на підставі проектно-дозвільної документації; облаштовувати на територіях, наданих їм в установленому законом порядку, паркувальні місця згідно з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до підпункту 3.3 пункту 3.1 розділу III Правил №1051/1051, власники (балансоутримувачі) зобов’язані здійснити благоустрій об’єктів та елементів благоустрою згідно з паспортом благоустрою, який розробляється на підставі пропозицій та вимог Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вносить припис власникам (балансоутримувачам) щодо приведення їх об’єктів та елементів благоустрою у відповідний стан.

За приписами підпунктів 10.1.1 та 10.1.2 пункту 10 розділу X Правил №1051/1051, відповідно до чинного законодавства при передачі земельних ділянок об’єктів благоустрою у користування можуть встановлюватись обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором, на всю територію ділянки або її частини.

Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником, користувачем, балансоутримувачем повноважень, визначених законодавством або іншими нормативно-правовим актами щодо володіння, користування і розпорядження належною їм земельною ділянкою об’єкта благоустрою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов’язки чи обмеження.

У відзиві на позов, не погоджуючись з доводами позивача, відповідач 1, обґрунтовуючи свою позицію зазначив, зокрема, наступне.

Згідно підпункту 13.3.2 підпункту 13.3 пункту 13.2 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року №1051/1051 (тут і надалі — в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

У відповідності до абзацу першого підпункту 13.3.3 підпункту 13.3 пункту 13.2 Правил №1051/1051, рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями, Департаментом промисловості та розвитку підприємництва (щодо об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі).

Так, за пунктом 6 Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2011 року №94 (надалі — Положення №94), Департамент має право, зокрема, здійснювати в установленому порядку заходи щодо демонтажу та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених (встановлених) тимчасових споруд, малих архітектурних форм, елементів благоустрою, рекламних носіїв, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об’єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів у місті Києві тощо та давати доручення на їх демонтаж (переміщення) (підпункт 6.7 пункту 6 Положення №94), а також давати в межах повноважень профільним структурним підрозділам районних в місті Києві державних адміністрацій з питань благоустрою, цивільного захисту, охорони праці та підпорядкованим комунальним підприємствам обов’язкові для виконання доручення та контролювати їх виконання (підпункт 6.25 пункту 6 Положення №94).

Таким чином, в підтвердження законності своїх дій, відповідач 1 звернув увагу на відповідні положення законодавства, за якими він наділений повноваженнями вживати заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, а також тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Утім, за раніше наведними свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.07.2013 року №7268325, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.07.2013 року №7268527 та технічного паспорту від 07.08.2014 року, позивач є власником нежитлового будинку з будівлями та спорудами загальною площею 4553 кв.м, що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Електротехнічна, 18. Зокрема, з характеристики будинку, господарських будівль та споруд, яка міститься у вказаному технічному паспорті від 07.08.2014 року (інвентаризаційна справа №1.4.009), означені будівлі та споруди включають електрощитову, нежитлову будівлю, ряд торгівельних павільйонів та торгівельні кіоски, що облаштовані на залізобетонному фундаменті. Окрім того, деякі торгівельні павільйони, згідно даної характеристики, поміж металевого каркасу, мають також і цеглу в конструкції стін.

Відповідно до підпункту «в» 14.1.129№ пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування.

В той же час, відповідно до визначень, наведених у Правилах №1051/1051, тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Згідно частини другої статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

За пунктом 1.3 розділу I Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунальногогосподарства України від 21.10.2011 року №244, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.11.2011 року за №1330/20068, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно абзацу другого пункту 4 розділу I Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року №198, мала архітектурна форма для провадження підприємницької діяльності (далі - мала архітектурна форма) - це невелика (площею до 30 кв. метрів) споруда торговельно-побутового призначення, яка виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без спорудження фундаменту.

Також, наявність огорожі, яка належить до малої архітектурної форми благоустрою, як елемент декоративного чи іншого оснащення об’єкта благоустрою згідно частини другої статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та яка також була об’єктом демонтажу у відповідності до оскаржуваного доручення відповідача 1, за посиланням позивача відповідає абзацу першому пункту 6 Правил торгівлі на ринках, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 року №57/188/84/105, згідно якого територія ринку повинна мати відокремлену та відгороджену від проїжджої частини, житлового та комунального секторів ділянку землі, зручне сполучення громадського транспорту загального користування, підземні чи наземні переходи для пішоходів, стоянки для транспортних засобів відвідувачів, безпечні для руху пішоходів входи і виходи, штучне освітлення території ринку, автостоянок та під’їздів, телефонний зв’язок, радіовузол або гучномовець на ринках з кількістю торговельних місць більше 250, електро- та водопостачання, водовідведення, туалет, облаштовані контейнерами майданчики для збирання відходів і сміття тощо.

Разом з тим, у відзиві на позов відповідач 1 наголосив на тому, що згідно підпункту 20.2.1 Правил №1051/1051 у разі виявлення тимчасової споруди (малої архітектурної форми), встановлений (або невстановлений) власник (користувач) якої створив причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов’язана скласти та видати офіційний документ - припис з дотриманням вимог цього Положення. У такому випадку одна копія припису наклеюється на тимчасову споруду (малу архітектурну форму) поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині такої тимчасової споруди (малої архітектурної форми), а ще одна копія вручається особисто присутньому власнику (користувачу), надсилається власникові тимчасової споруди (малої архітектурної форми) поштою (цінним листом з описом вкладення) за адресою, зазначеною в Ордері на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності). Посадова особа, яка винесла припис, здійснює фотофіксацію наклеєного припису поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (малої архітектурної форми) у випадку його наявності або на фронтальній частині тимчасової споруди (малої архітектурної форми). При цьому щонайменше на одній з фотографій має бути чітко та розбірливо видно інформацію про номер та дату складення припису.

Матеріали фотофіксації долучаються до припису, про що в приписі робиться відповідний запис, а власник (користувач) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) вважається повідомленим про винесення припису належним чином.

Додатково відповідач 1 у відзиві на позов повідомив, що рішенням Київської міської ради від 23.10.2013 року №246/9734 «Про міський благоустрій» зокрема затверджено Положення про головного інспектора та інспекторів з благоустрою міста Києва, та віповідно до положень якого головний інспектор та інспектор з благоустрою міста Києва - посадові особи управління контролю за благоустроєм міста Києва Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), інспектори районних в місті Києві відділів контролю за благоустроєм, інспектори КП «Київблагоустрій» наділені повноваженнями із здійснення контролю за станом благоустрою населеного пункту, виконанням Правил благоустрою міста Києва, а також притягнення винних до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою.

Надалі, відповідачем 1 у своєму відзиві зазначено висновок про те, що приписи, на підставі яких було винесено оскаржуване у даній справі доручення, були складені інспектором на виконання покладених на нього обов’язків Правилами №1051/1051, зокрема підпунктом 20.2.1, але при цьому відповідачу 1 достеменно не відомі правові підстави розміщення споруд, про демонтаж яких було зазначено в дорученні від 30.10.2018 року №004-7976, а тому відповідні приписи були спрямовані на підтвердження/спростування факту незаконного розміщення тимчасових споруд.

За підпунктом 13.1.1 пункту 13.1 Правил №1051/1051 розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності проводиться відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року №198, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 року за №1330/20068, інших нормативно-правових актів, а також рішень Київської міської ради та розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно положень підпункту 13.3.1 пункту 13.3 Правил №1051/1051 у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив’язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав’ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо) (далі - засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі), об’єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київблагоустрій» вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.

Малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності мають бути демонтовані протягом трьох днів з моменту отримання припису, крім тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, демонтаж яких має бути здійснений протягом одного дня з моменту отримання припису.

Протягом зазначеного у приписі строку власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) зобов’язаний за власний рахунок здійснити демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, демонтаж (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та провести відновлення порушеного благоустрою на місці їх розміщення (встановлення).

У разі невиконання припису уповноважена особа, яка внесла припис, у триденний строк складає протокол про адміністративне правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно підпункту 13.3.2 пункту 13.3 Правил №1051/1051 у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

Відповідно до підпункту 13.3.3 пункту 13.3 Правил №1051/1051 рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями, Департаментом промисловості та розвитку підприємництва (щодо об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі).

Згідно підпункту 20.1.1 пункту 20.1 Правил №1051/1051 до відповідальності за порушення у сфері благоустрою притягуються особи, винні у, зокрема: порушенні вимог Законів України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про відходи» та «Про охорону навколишнього природного середовища»; порушенні встановлених державних стандартів, норм і цих Правил; самовільному зайнятті території (частини території) об’єкта благоустрою; неналежному утриманні об’єктів благоустрою, зокрема покриття доріг, тротуарів, освітлення території тощо.

Пунктом 20.2 Правил №1051/1051 встановлено обов’язки та повноваження посадової особи контролюючого органу, відповідно до підпункту 20.2.1 якого якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов’язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов’язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об’єктів благоустрою.

У приписі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім’я, по батькові особи, яка склала припис, відомості про особу, на яку складений припис, та надаються пропозиції щодо усунення причин та умов, які спричиняють порушення благоустрою території.

Припис підписується особою, яка його склала, і особою, на яку він складений.

У разі відмови особи отримати припис в графі «Припис одержав» робиться про це запис.

У разі виявлення тимчасової споруди (малої архітектурної форми), встановлений (або невстановлений) власник (користувач) якої створив причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов’язана скласти та видати офіційний документ - припис з дотриманням вимог цього Положення. У такому випадку одна копія припису наклеюється на тимчасову споруду (малу архітектурну форму) поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині такої тимчасової споруди (малої архітектурної форми), а ще одна копія вручається особисто присутньому власнику (користувачу), надсилається власникові тимчасової споруди (малої архітектурної форми) поштою (цінним листом з описом вкладення) за адресою, зазначеною в Ордері на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності). Посадова особа, яка винесла припис, здійснює фотофіксацію наклеєного припису поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (малої архітектурної форми) у випадку його наявності або на фронтальній частині тимчасової споруди (малої архітектурної форми). При цьому щонайменше на одній з фотографій має бути чітко та розбірливо видно інформацію про номер та дату складення припису.

Матеріали фотофіксації долучаються до припису, про що в приписі робиться відповідний запис, а власник (користувач) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) вважається повідомленим про винесення припису належним чином.

Згідно приписів підпункту 20.2.2 пункту 20.2 Правил №1051/1051 посадова особа контролюючого органу, яка під час перевірки об’єкта благоустрою виявила порушення вимог цих Правил, зобов’язана на винну особу скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При вчиненні однією посадовою чи фізичною особою двох або більше адміністративних правопорушень протокол про вчинення адміністративного правопорушення складається за кожне правопорушення окремо.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім’я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складанні протоколу правопорушникові роз’яснюються його права і обов’язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

У випадках не встановлення особи, винної у скоєнні правопорушення, у протоколі робиться відповідний запис. Особа, яка виявила порушення, здійснює заходи щодо встановлення особи, винної у скоєнні правопорушення, шляхом направлення запитів до правоохоронних органів.

У разі вчинення правопорушень невстановленим власником (користувачем) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) або встановленим, проте відсутнім під час складення протоколу, одна копія протоколу про адміністративне правопорушення наклеюється на тимчасову споруду (малу архітектурну форму) поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині такої тимчасової споруди (малої архітектурної форми), а ще одна копія вручається особисто присутньому власнику (користувачу), надсилається власникові тимчасової споруди (малої архітектурної форми) поштою (цінним листом з описом вкладення) за адресою, зазначеною в Ордері на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності). Посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, здійснює фотофіксацію наклеєного протоколу поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині тимчасової споруди (малої архітектурної форми). При цьому щонайменше на одній з фотографій має бути чітко та розбірливо видно інформацію про номер та дату складення протоколу.

Матеріали фотофіксації долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, про що в протоколі робиться відповідний запис, а власник (користувач) тимчасової споруди (малої архітектурної форми), що порушив вимоги цих Правил, вважається повідомленим про складення протоколу належним чином.

Згідно підпунктів 20.2.3-20.2.6 пункту 20.2 Правил №1051/1051 після складення протоколу, він у п’ятиденний строк надсилається на розгляд до Київської міської адміністративної комісії чи до місцевих адміністративних комісій за місцем проживання порушника.

У разі складення протоколу щодо власника (користувача) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) копія такого протоколу протягом п’ятиденного терміну надсилається до відома Єдиному оператору з розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм) у м. Києві або електронна копія протоколу вноситься до Бази даних розміщених тимчасових споруд (малих архітектурних форм) через термінальний доступ, який надається оператором такої бази даних відповідно до Положення про порядок розміщення тимчасових споруд у м. Києві. Термінальний доступ до Бази даних розміщених тимчасових споруд (малих архітектурних форм) надається для посадових осіб Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та відділів контролю за благоустроєм районних у місті Києві державних адміністрацій.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається адміністративною комісією в п’ятнадцятиденний строк з дня отримання протоколу про адміністративне правопорушення.

На засідання адміністративної комісії запрошуються особи, відносно яких складено протокол про адміністративне правопорушення.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення адміністративна комісія виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відшкодування майнової шкоди, заподіяної об’єкту благоустрою під час вчинення адміністративного правопорушення, здійснюється у порядку, визначеному у розділі XXI цих Правил.

Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації здійснюють заходи щодо проведення демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності та елементів об’єктів благоустрою на території міста Києва на підставі, зокрема, заявок балансоутримувачів об’єктів благоустрою, рішень комісії з питань розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства, утвореної виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією), за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат на проведення демонтажу, перевезення, розвантаження, зберігання малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності власником (користувачем або особою, яка здійснила розміщення (встановлення)) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, елементів об’єктів благоустрою, винним у порушенні благоустрою (абзац перший та другий підпункту 20.2.10 пункту 20.2 Правил №1051/1051).

У разі виявлення уповноваженими особами Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, КП «Київблагоустрій» самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив’язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) об’єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів об’єктів благоустрою, їх власникам (користувачам або особам, які здійснили розміщення (встановлення)), вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) об’єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементу об’єкта благоустрою, із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до підпункту 13.3.1 пункту 13.3 розділу XIII цих Правил (підпункт 20.2.11 пункту 20.2 Правил №1051/1051).

Проте, матеріали справи не містять відповідних доказів, які б підтверджували факт складання приписів від 28.09.2018 року №1814443, від 18.09.2018 року №1814972 та від 18.09.2018 року №1814973, зазначених у в дорученні відповідача 1 від 30.10.2018 року №004-7976, у відповідності до вимог наведених вище положень законодавства, власне, як і не містять доказів належного повідомлення позивача про їх винесення.

Також, суд звертає увагу, що за нормами Правил №1051/1051 передує здійсненню демонтажу елемента благоустрою контролюючим органом за невиконання припису, складання уповноваженою особою, яка його винесла, протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та прийняття відповідного рішення Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями.

Оскільки в матеріалах справи також відсутні докази складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, суд, з огляду на наведене в сукупності, погоджується з доводами позивача стосовно того, що Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було порушено процедуру винесення доручення від 30.10.2018 року №004-7976, оскільки за відсутності належного повідомлення ПрАТ “Полюс” про складення приписів, на підставі яких було винесено оскаржуване у даній справі доручення, останній був позбавлений права надати відповідну проектно-дозвільну документацію на належні йому на праві власності споруди, а також права на врегулювання спірних правовідносин в іншому, добровільному порядку або можливості оскарження такого припису, як розпорядчого документа суб’єкта владних повноважень, у встановленому для цього порядку.

Суд не бере до уваги зауваження відповідача 1 відносно того, що згідно пункту 3.1 Договору оренди земельної ділянки, на якій розміщені спірні об’єкти позивача, укладеного між Київською міською радою та Публічним акціонерним товариством “Полюс” 26.09.2014 року, його строк дії становив 3 роки, тобто до 26.09.2017 року, а відтак позивач не є законним володільцем земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Електротехнічна, 18, оскільки положення пункту 11.7 означеного договору передбачали переважне право позивача на його поновлення з зазначенням подальших дій для реалізації цього права. Враховуючи допущене відповідачем 1 порушення вимог законодавства, в матеріалах справи відсутні докази того, що приписи від 28.09.2018 року №1814443, від 18.09.2018 року №1814972 та від 18.09.2018 року №1814973 містили вимоги стосовно надання позивачем відповідної документації щодо правомірності користування земельною ділянкою, яка була предметом вказаного договору від 26.09.2014 року.

Аналогічно, судом не взято до уваги ту обставину, на яку звернув увагу відповідач 1, що всі додані до позовної заяви документи оформлені на Публічне акціонерне товариство “Полюс”, у той час як позов подано Приватним акціонерним товариством “Полюс”, оскільки згідно ідентифікаційного коду 19029704 це одна юридична особа, а тому вказаний різний тип акціонерного товариства у відповідних документах, не має значення для вирішення спору в даній адміністративній справі.

Як наслідок, підсумовуючи наведене в сукупності та враховуючи обраний позивачем спосіб захисту, а саме оскарження доручення від 30.10.2018 року №004-7976 Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини першої, частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в якості відповідачів позивачем визначено Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальне підприємство «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а предметом позову є визнання протиправним та скасування доручення, яке видане відповідачем – Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та за відсутності вимог до Комунального підприємство «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), - судові витрати підлягають стягненню з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва –

в и р і ш и в:

1. Позов Приватного акціонерного товариства “Полюс” до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства “Київблагоустрій” виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) — задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати доручення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.10.2018 року №004-7976.

3. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства “Полюс” (, адреса: 02225, м. Київ, просп. Маяковського, 5-В) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2) судові витрати у сумі 1762,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 – 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко