Справа № 640/21805/18
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 грудня 2018 року м. Київ № 640/21805/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аблов Є.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до ОСОБА_1 примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Територіального управління юстиції в м.Києві, державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві та Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання неправомірними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі - позивач) до ОСОБА_1 примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Територіального управління юстиції в м.Києві (далі - відповідач 1), державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві (далі - відповідач 2) та Головного територіального управління юстиції у м.Києві (далі - відповідач 3), у якій просить суд:

визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві в особі старшого державного виконавця Бялого М.Г. щодо накладення штрафу на позивача;

скасування постанови про про накладення штрафу від 08.11.2018, прийняту в межах виконавчого провадження ВП 56776650 у розмірі 10 200,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно вимог пункту 4 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, представником позивача визначено відповідачами ОСОБА_1 примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Територіального управління юстиції в м.Києві, державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві та Головного територіального управління юстиції у м.Києві, водночас вимоги заявлені до ОСОБА_1 примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Територіального управління юстиції в м.Києві в особі державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві. Відсутня вимога до Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

На думку суду, позивачем не дотримано наведених вимог Кодексу адміністративного судочинства України в частині визначення відповідачів та зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Крім того, частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення наведених норм, позивачем не додано документа про сплату судового збору.

Разом із позовною заявою позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому посилається на відсутність коштів з цільовим призначенням «сплата судового збору» у Бюджеті Пенсійного фонду України.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується судовий збір: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який визначається законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду (частина перша статті 4).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що з 01.01.2018 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1762 гривні.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1762,00 грн. за позовні вимоги майнового характеру.

Судовий збір підлягає сплаті на наступні реквізити:

Отримувач коштів УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача 4021

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

При цьому, суд відхиляє клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів для сплати судового збору. Відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Крім цього, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати

Також, відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З вищевикладеного вбачається, що позивач не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 10 січня 2018 року у справі №К/9901/12/18, від 12 січня 2018 року №К/9901/2132/18, №К/9901/2135/18, №К/9901/2131/18, та №К/9901/2134/18.

При цьому, згідно з вимогами частини першої статті 8 Кодексу адміністративного України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, тому суд не може надавати привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

Крім того, як зазначено у Довідці про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України «Про судовий збір» від 23.01.2015, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати. Таку ж позицію підтримав Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 25.09.2015 (51554263).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку що доводи заявника наведені у клопотанні не є підставою для звільнення від сплати судового збору, а відтак суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані судом недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у розмірі у розмірі 1762,00 грн. з відповідним клопотанням з посиланням на реквізити даної ухвали та приведення позовної заяви у відповідність вимогам пункту 4 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись положеннями статей 169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

2. Залишити позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві без руху.

2. Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

3. Попередити позивача, що у разі, якщо недоліки, зазначені в ухвалі, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде залишена без розгляду на підставі частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху згідно з частиною 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з моменту її підписання.

Згідно зі статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Є.В. Аблов