Справа № 804/1146/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

29 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/1146/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МТПО Днепр"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року

у справі №804/1146/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МТПО Днепр"

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

"11" травня 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "МТПО Днепр" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якому просило визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 31.10.2017 р.

№ про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 556 385 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями - на суму 445 108 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 111 277 грн.;

№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 11 619 грн

Позовні вимоги обгрунтовані безпідставністю висновків контролюючого органу щодо нереального характеру здійснюваної господарської діяльності, оскільки останні ґрунтуються на відомостях інформаційної бази податкової звітності, без надання належної оцінки документам, що підтверджують реальність господарських операцій з поставки товарів. Водночас, на думку позивача, до перевірки надано належним чином оформлені податкові накладні, сертифікати якості та відповідності на поставлений товар, а також пояснення щодо транспортування товарів власним автотранспортом, які спростовують висновки податкового органу щодо нікчемності господарських відносин із зазначеними контрагентами.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 р. у справі № 804/1146/18 в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МТПО Днепр" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Судом встановлено, що протягом перевіряємого періоду позивач мав господарські відносини з ТОВ «Маркторг», ТОВ «Бріск-Торг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Будальтернатива», ТОВ «Кавіста» за результатами якої позивачем сформовано податковий кредит. На підставі дослідження встановлених по справі обставин, судом зазначено, що з наданих позивачем документів на підтвердження факту поставки товару та надання послуг від контрагентів-постачальників ТОВ «Маркторг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Кавіста», ТОВ «Бріск-Торг» та ТОВ «Будальтернатива» неможливо встановити факт транспортування товарів, порядок та місце їх навантаження та розвантаження, видачу довіреностей на отримання ТМЦ, відповідальних осіб за здійснення господарської операції, походження реалізованого на адресу позивача товару, його якість, а також використання придбаного товару у власній господарській діяльності ТОВ «МТПО Днепр». Додатково надані позивачем документи, суд не прийняв в якості доказів, оскільки дані документи не були предметом дослідження безпосередньо під час здійснення податкової перевірки позивача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про паперовий характер оформлення господарських відносин, реальність яких не підтверджена, у зв'язку із встановленням відсутності фактичного руху активів та зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях позивача як платника податків, у зв'язку з безтоварністю проведених операцій. Наведене обумовило прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "МТПО Днепр" подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 р. у справі № 804/1146/18, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що позивач не забороняв виконавцям договорів з механічної обробки деталей залучати третіх осіб для проведення робіт, а перевезення товару, з метою зменшення витрат, здійснювалась власним автотранспортом або компанією «Нова Пошта». Наявність кредиторської заборгованості перед контрагентами-постачальниками позивач обґрунтовує відсутністю чітких термінів оплати та зазначає, що на даний час вона відсутня. Крім того, скаржник зазначає, що судом проігноровано документи , що підтверджують реальний характер здійснюваної господарської діяльності.

Представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, В період з 25.09.2017 року по 29.09.2017 року на підставі наказу № 5170-п від 22.09.2017 р. та направлення № 11289 від 22.09.2017 р., посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МТПО Днепр» з питань, що стали предметом оскарження акту перевірки № 6876/04-36-144-17/38836499 від 27.06.2017 р., з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ «Маркторг» за період з 01.10.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Бріск-Торг» за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Стакстрой» за період з 01.11.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Будальтернатива» за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Кавіста» за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 року.

За результатами податкової перевірки відповідачем складено акт № 15012/04-36-14-17/38836499 від 06.10.2017 р., яким зафіксовано виявлені перевіркою порушення. На підставі висновків акту перевірки, відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 31.10.2017 р., а саме: № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 556 385 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями - на суму 445 108 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 111 277 грн.; № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 11 619 грн.

За результатами адміністративного оскарження, спірні податкові повідомлення-рішення залишені без змін, скарга Товариства - без задоволененя.

Не погодившись з позицією контролюючого органу, позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів не може погодитись з висновками суду прешої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог адміністартивного позову з огляду на наступне.

Так, протягом перевіряємого періоду позивачем сформовано податковий кредит по деклараціям з податку на додану вартість за податковими накладними, сформованими за рахунок господарських операцій, здійснених ТОВ «МТПО Днепр» з контрагентами-постачальниками товарів (робіт, послуг), зокрема, з ТОВ «Маркторг» за період з 01.10.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Бріск-Торг» за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Стакстрой» за період з 01.11.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Будальтернатива» за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Кавіста» за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 року на загальну суму 456 727 грн., у тому числі, по періодам: жовтень 2016 року - 30 756 грн., листопад 2016 року - 327 386 грн., грудень 2016 року - 39 377 грн., лютий 2017 року - 59 208 грн.

Між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Маркторг» укладено договір поставки від 18.10.2016 р. № 11-181016, відповідно до умов якого покупець зобов'язується прийняти та оплатити, а постачальник поставити визначений умовами угоди товар (запчастин, матеріалів та комплектуючих).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано видаткові та податкові накладні (т.2 а.с. 55-91).

Також між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Маркторг» укладено договір надання послуг з механічної обробки деталей від 10.10.2016 р. № 4-101016/П, на виконання якого ТОВ «Маркторг» зобов'язалося надати послуги з механічної очистки переданих деталей: шайба тарельчаста в кількості 400 шт. (акт від 25.10.2016 №35); механічна очистка переданих деталей: клин Ханина стальний в кількості 400 шт. (акт від 28.10.2016 №38); механічна очистка переданих деталей: плита дроблення нерухома в кількості 1 шт. (акт від 04.11.2016 № 37); механічна очистка переданих деталей: закидка люка в кількості 800 шт. (акт від 18.11.2016 № 40); механічна очистка переданих деталей: скоба в кількості 3495 шт. (акт від 18.11.2016 № 42); механічна очистка переданих деталей: плита дроблення нерухома в кількості 1 шт. (акт від 23.11.2016 № 43); механічна очистка переданих деталей: сектор правий в кількості 810 шт., закидка люка в кількості 860 шт., сектор лівий в кількості 500 шт., пружина зовнішня в кількості 140 шт., пружина внутрішня в кількості 140 шт. (акт від 02.11.2016 №39).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано зазначені вище акти надання послуг та податкові накладні (т.2 а.с. 92-98).

За даними відносинами, ТОВ «МТПО Днепр» до складу податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 262 550,57 грн., в тому числі: за жовтень 2016 року - на суму 30 756 грн., за листопад 2016 року - 231 795 грн.

Між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Стакстрой» укладено договір купівлі-продажу від 01.11.2016 р. № 07-01112016, відповідно до умов якого покупець зобов'язується прийняти та оплатити, а постачальник поставити визначений умовами угоди товар (дріт та електроди) постачальником (ТОВ «Стакстрой»).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано видаткові та податкові накладні (т.2 а.с. 45-50).

Також, між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Стакстрой» укладено договір надання послуг з механічної обробки деталей від 02.11.2016 р. № ДГ-0000031, на виконання якого ТОВ «Стакстрой» повинно виконати наступні послуги: сверловка деталей скоба в кількості 3495 шт. Робота виконана за допомогою свердлильного станка на магніті Evolution ME 5000 (акт № 49 від 30.11.2016 р.).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано зазначений акт та податкову накладну № 645 від 30.11.2016 р.

За даними відносинами, ТОВ «МТПО Днепр» до складу податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 27 951,98 грн. за період листопад 2016 року.

Крім того, між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Кавіста» укладено договір постачання від 06.02.2017 р. № 060201, предметом якого виступила поставка товару (зірочка та вісь) постачальником (ТОВ «Кавіста») на адресу покупця (ТОВ «МТПО Днепр»).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано видаткові та податкові накладні (т.2 а.с. 34-39).

Також, між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Кавіста» укладено договір надання послуг з механічної обробки деталей від 07.02.2017 р. № 0702201/П, на виконання якого ТОВ «Кавіста» мало надати послуги з механічної очистки деталей: шайба тарільчата в кількості 340 шт. Робота виконана за допомогою шліфувальної машини (акт від 24.02.2017 № 8).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано зазначений акт та податкову накладну № 55 від 24.02.2017 р.

ТОВ «МТПО Днепр» до складу податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 59 208 грн. за період лютого 2017 року.

Крім того, між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Бріск-Торг» укладено договір купівлі-продажу від 06.11.2016 р. № 6-021116, предметом якого виступила поставка товару (запчастини, матеріали та комплектуючі) постачальником - ТОВ «Бріск-Торг» на адресу покупця (ТОВ «МТПО Днепр»).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано видаткові, податкові та товарно-транспортні накладні.

Також, між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Бріск-Торг» укладено договір надання послуг з механічної обробки деталей від 01.11.2016 р. № 5-011116/П, на виконання якого ТОВ «Бріск-Торг» виконані послуги з механічної очистки переданих деталей: плита дроблення нерухома в кількості 1 шт. Робота виконана з допомогою шліфувальної машини (акт від 07.12.2016 № 48); послуги з механічної обробки деталей (акт від 05.12.2016 № 44).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано відповідні акти та податкові накладні (а.с. 68).

З бухгалтерської документації підприємства встановлено, що ТОВ «МТПО Днепр» до складу податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 79 264, 21 за період листопад 2016 року, грудень 2016 року.

Крім того, між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Будальтернатива» укладено договір купівлі-продажу від 31.10.2016 р. № 31/10/2016-2, предметом якого виступила поставка товару (мішки, підшипники, прутки) постачальником (ТОВ «Будальтернатива») на адресу покупця (ТОВ «МТПО Днепр»).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано видаткові, податкові та товарно-транспортні накладні (т.1 а.с. 248-250).

За даними відносинами ТОВ «МТПО Днепр» до складу податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 27 751, 90 грн. за грудень 2016 року.

Контролюючий орган дійшов висновку, з яким погодився суд першої інстанції, що з наданих позивачем документів на підтвердження факту поставки товару та надання послуг від контрагентів-постачальників ТОВ «Маркторг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Кавіста», ТОВ «Бріск-Торг» та ТОВ «Будальтернатива» неможливо встановити факт транспортування товарів, порядок та місце їх навантаження та розвантаження, видачу довіреностей на отримання ТМЦ, відповідальних осіб за здійснення господарської операції, походження реалізованого на адресу позивача товару, його якість, а також використання придбаного товару у власній господарській діяльності ТОВ «МТПО Днепр».

Крім того, відповідачем зазначено, що неможливо відстежити походження товару по ланцюгу постачання, що також свідчить про відсутність реального характеру здійснення господарської діяльності позивачем.

Колегія суддів вважає помилковими подібні висновки з наступних підстав.

Відповідно до ст..185 ПК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

За визначенням, наведеним в пп.14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, що діяла на момент здійснення позивачем спірних господарських операцій), постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

За визначенням, наведеним п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Господарською операцією, згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV, є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість підлягає з'ясуванню, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України.

За визначенням п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість встановлені в статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пп.«а» ч.1 п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У відповідності до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з абз.1-3 п.198.6 ст.198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Водночас, з положень статей 183 та 184 ПК України вбачається, що особа як платник ПДВ підлягає реєстрації шляхом внесення відповідного запису до реєстру платників; реєстрація особи як платника ПДВ діє до дати її анулювання.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені контрагенти позивача на час здійснення господарських операцій з позивачем мали статус юридичної особи, платника податку на додану вартість, що свідчить про наявність спеціальної податкової правосуб'єктності у контрагентів позивача в ході виконання укладених з позивачем господарських договорів.

У ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатись зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Факт виконання означених вище договорів поставки підтверджений поданими позивачем документами, які були предметом дослідження контролюючим органом в ході позапланової перевірки, а саме: видаткові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, витяги з книги обліку надходження сировини на склад, платіжні доручення, що свідчать про оплату позивачем придбаного товару тощо.

При цьому акт перевірки не містить висновків, що податкові накладні, яка виписані вказаними контрагентами і які за приписами Податкового кодексу України є підставою для формування податкового кредиту платника податків, не відповідають положенням Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267.

Також матеріалами справи містять документи, що підтверджують використання придбаного ТОВ «МТПО Днепр» товару у власній господарській діяльності, зокрема, продаж товару, придбаного у ТОВ «Маркторг», ТОВ «Бріск-Торг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Кавіста» та ТОВ «Будальтернатива» на адресу контрагентів-покупців: ТОВ «Іг-У-Ан», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «КоД», ТОВ «Альфагро», ВКП «Днепроінвар», ТОВ «Тд Чорметремонт», ПП «Сонет», ТОВ «УНПК», ДП «Підприємство Солонянської виправної колонії», ПП «Компанія Голд Мідл», ТОВ «Бас-Агро», ПП «ЄСВ», ТОВ «ЛКМЗ»; копії договорів на постачання товару між ТОВ «МТПО Днепр» та зазначеними контрагентами-покупцями; сертифікати якості на товар тощо (т.2 а.с. 106-186).

Отже, виходячи із змісту вказаних вище документів в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що ці документи є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» і достатніми доказами для підтвердження реальності господарських операцій з надання послуг та виконання робіт за вказаними договорами з контрагентами, руху активів у процесі здійснення господарських операцій та зміни у власному капіталі позивача.

Доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку товариства матеріали справи не містять.

Стосовно доводів відповідача про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Маркторг», ТОВ «Бріск-Торг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Будальтернатива», ТОВ «Кавіста», які ґрунтуються на податковій інформації стосовно вказаних підприємств, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.86.1 ст.86 ПК України, п.3 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Мінфінансів України 20.08.2015 № 727, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745 (далі - Порядок № 727), акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку № 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.

Отже, податковий орган може встановити наявність або відсутність порушень платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків, а відтак посилання податкового органу на податкову інформацію щодо контрагента позивача не має правових наслідків, тобто не може вважатись доказом у розумінні ст.69 КАС України.

Посилання податкового органу на відсутність у підприємств-контрагентів умов, необхідних для здійснення господарських операцій з поставки, відсутність у контрагентів позивача достатньої кількості трудових ресурсів та матеріальних ресурсів (складів), необхідних для здійснення господарських операцій з поставки вищевказаного товару, само по собі не свідчить про нереальність таких операцій, адже підприємство-постачальник може здійснювати реальні торговельні операції та не обов'язково має бути виробником послуги (робіт).

Також безпідставними вважає посилання податкового органу на податкову інформацію щодо даних з ЄРПН за перевірені місяці, з яких вбачається, що номенклатура реалізованого товару не відповідає номенклатурі придбаного товару ТОВ «Маркторг», ТОВ «Бріск-Торг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Будальтернатива», ТОВ «Кавіста», оскільки аналіз податкових накладних постачальників здійснено у кожному випадку лише за один місяць, що не дає змогу робити висновок, що вказані постачальники не поставляли товар до ТОВ «МТПО Днепр».

Приймаючи до уваги час, з якого здійснюється господарська діяльність вказаних підприємств (з моменту державної реєстрації), а також той факт, що інші періоди, в яких вони фактично могло придбати відповідний товар, контролюючим органом не досліджувались, висновки відповідача з цього приводу є необґрунтованими.

Крім того, жодною нормою законодавства України не передбачений обов'язок платників податків - покупців товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо звітування до податкових органів, повноти сплати податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей про походження дані товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників в ланцюгу) тощо.

Колегія суддів також звертає увагу, що з аналізу норм ч.5 ст.203, ст.204, 234 ЦК України, ст.207 ГК України випливає, що відповідно до презумпції правомірності правочину всі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочини ухвалюється судове рішення.

При цьому фіктивні правочини не віднесені законом до нікчемних, їх недійсність також визнається тільки судом.

Посилання відповідача на те, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по ТОВ «Будальтернатива» та по ТОВ «Бріск-Трог» взагалі відсутні, а за вказаними в договорах реквізитами зареєстровано ТОВ «Стакстрой» () та ТОВ «Лізаторбуд» (), спростовуються з огляду на наявні в матеріалах справи протоколи загальних зборів даних товариств, на яких вирішено питання про зміну найменування товариства, що не заборонено законом. Крім того, з огляду на те, що зміна найменувань відбулась через рік після виконання договорів постачання та про надання послуг, то дана обставина не має відношення до вирішення питання щодо правомірності формування позивачем податкового кредиту.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення згідно приписів ст.77 КАС України, не надано відповідних, допустимих, доказів, які б встановлювали факт недійсності вказаних вище господарських договорів.

Також податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти по ланцюгу постачання, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

Колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість висновків акту перевірки щодо формального складання товариством первинних документів щодо поставки товару по операціям з контрагентами, і, як наслідок, порушення позивачем податкового законодавства, що стало підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції не в повному обсягу встановлено обставини по справі та надано їм невірну оцінку, що призвело до невірного вирішення справи по суті заявлених вимог, та у відповідності до вимог ст. 317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МТПО Днепр" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 р. у справі № 804/1146/18 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 р. у справі № 804/1146/18 - скасувати та прийняти рішення про задоволення вимог адміністративного позову.

Визнати неправомірними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 31.10.2017 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 556 385 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями - на суму 445 108 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 111 277 грн..

Визнати неправомірними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 31.10.2017 р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 11 619 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МТПО Днепр" судові витрати в розмірі 21 300 (двадцять одна тисяча триста) грн. 16 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко