Справа № 826/8219/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 грудня 2018 року № 826/8219/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоренс Форм»

до

Державної фіскальної служби України

про

визнання протиправним та скасування рішення № 29559/41475216, № 29560/41475216, зобов’язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лоренс Форм» (далі також – позивач, ТОВ «Лоренс Форм») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовною заявою до Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач, ДФС України), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №29559/41475216 від 22.03.2018 р.; №29560/41475216 від 22.02.2018 р. про відмову у реєстрації податкових накладних №299 від 22.11.17 р., №318 від 22.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Лоренс Форм" (6);

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №299 від 22.11.17 р., №318 від 22.11.17 р., подані Товариство з обмеженою відповідальністю " Лоренс Форм " (6).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2018 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Вказаною Ухвалою у відповідача (Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації) витребувано протоколи засідання даної Комісії від:

- 22.02.2018 року №29560/41475216 щодо прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 22.11.2017 року №318;

- 22.03.2018 року №29559/41475216 щодо прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 22.11.2017 року №299.

- викладену письмово підставу прийняття оскаржуваних рішень Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Відповідачу надано термін для подання Відзиву на позовну заяву, а позивачу – для надання Відповіді на Відзив відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає про те, що відповідачем не взято до уваги специфіку діяльності позивача, проігноровано неправомірність функціонування механізму зупинення реєстрації ПН/РК, порушено порядок «блокування» ПН, порушено правило «розблокування» ПН та своїм рішенням відповідач порушив основні права платника податків, тобто позивача, а тому оскаржувані рішенні підлягають скасуванню, а позовна заява – задоволенню.

У встановлений судом строк, відповідачем відзив на позов не подано.

Згідно частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною восьмою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Лоренс Форм» зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.07.2017, номер запису: 1 026665, перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві. Датою реєстрації Товариства як платника податку на додану вартість є 01.09.2017 р., ІПН відповідно до реєстру платників ПДВ - 35.

Видами економічної діяльності позивача: Код КВЕД є 46.32 Оптова торгівля м’ясом і м’ясними продуктами.

Після проведення господарської операції з ТОВ «Тарінг Груп» були складені податкові накладні: № 299, № 318 від 22.11.2017 р. та направлені 08.12.2017 р. для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції № 1 від 08.12.2017 р. податкові накладні були прийняті, але реєстрацію по них зупинено.

Позивачем на виконання п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України було направлено на адресу відповідача повідомлення від 23.03.2018 р. щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, по відмовленим ПН/РК.

Рішенням комісії ДФС від 01.03.2018 № 605953/41475216 та № 605954/41475216 відмовлено в реєстрації податкових накладних від 22.11.2017 р. № 299 та № 318.

Незабаром позивачем подано на вказані рішення відповідні скарги, на які 22.03.2018 р. отримав від відповідача рішення комісії з питань розгляду скарг № 29559/41475216 та № 29560/41475216, якими скарги щодо відмови у реєстрації податкових накладних № 318 та № 299 залишено без задоволення, а рішення ДФС без змін.

Вважаючи вказане рішення про відмову у реєстрації податкових накладних необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані докази, аналізуючи наведені міркування, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пп.пп. 16.1.2,16.1.3, п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 201.1 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 14.1.60. Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 р. набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон № 1797-VIII від 21.12.2016).

У свою чергу, відповідно до п. 74.2. Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями п. 20.2. Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 201.16.1 п. 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Згідно з положеннями п.п. 201.16.2 п. 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.3. Податкового кодексу України).

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 р. № 190 “Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації” підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних та розрахунків коригування позивача відповідно до Рішень комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.03.2018 р. № 605953/41475216 та від 01.03.2018 р. № 605954/41475216 була зупинена у зв’язку з наданням платником податків документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, з посиланням на постанову КМУ № 190 та пп. 201.16.3 п. 201.16 ст.201 ПК України.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як встановлено з матеріалів справи, основним видом господарської діяльності позивача є оптова торгівля м’ясом і м’ясними продуктами, що підтверджується наявною в матеріалах справи Випискою з ЄДРПОУ. В жовтні 2017 р. ТОВ «Лоренс Форм» укладено договір оренди складу з холодильними та шоковими камерами, договір на виконання послуг по обвалюванню м’яса птиці.

Також було укладено Договір поставки м’яса птиці № 56/2017/КАМ/М від 09.10.2017 р. між ТОВ «Комплекс Агромарс» (Постачальник) та позивачем (Покупець), Договір поставки № 059/17 від 29.09.2017 р. між ТОВ «УПГ-Інвест» (Постачальник) та ТОВ «Лоренс Форм» (Покупець), на підтвердження дійсності провадження господарських відносин між позивачем та його контрагентами було виписано Видаткові накладні, що містяться в матеріалах справи та мають усі необхідні реквізити.

На виконання Договору поставки № 19 від 17.10.2017 р., укладеного між ТОВ «Лоренс Форм» (Постачальник) та ТОВ «Тарінг-Груп» (Покупець), позивачем відвантажено м'ясо птиці по накладній № 299, № 318 від 22.11.2017 р. після оплати 22.11.2017 р. та за правилами було виписано та направлено на реєстрацію податкові накладні № 299 та № 318 від 22.11.2017 р., зазначені первинні документи містяться в матеріалах справи.

Відповідачем було зупинено реєстрацію ПН/РК, про що винесено рішення від 01.03.2018 р. № 605953/41475216 та від 01.03.2018 р. № 605954/41475216, які наявні в матеріалах справи.

Суд зазначає, що відповідач по справі у спірних рішеннях, обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, яких саме первинних та платіжних документів не вистачає, наявність яких була обов'язковою з огляду на специфіку тих господарських операцій, які відображались у податкових накладних.

Також відповідачем до матеріалів справи не надано протоколу Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН та не надано пояснень, яке саме порушення законодавства вчинене позивачем при складені документів, які подано для реєстрації податкових накладних №299 від 22.11.2017 р. та №318 від 22.11.2017 р., що витребовувалось Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва про відкриття провадження у справі.

Натомість позивачем до матеріалів справи надано усі необхідні документи, що підтверджують реальність проведення господарських операцій з контрагентом, а саме: Договора укладені з контрагентом, податкові, видаткові накладні, Декларації виробника на продукцію тваринного походження та виписку з банківського рахунку, що підтверджує реальність отримання та/або оплату за надані послуги.

Також в матеріалах справи наявні докази, які підтверджують, що позивачем надано відповідачу пояснення щодо реальності проведення господарських операцій з контрагентом та усі документи, які це підтверджують.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувані рішення відповідача не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку позивача.

Сукупність наданих первинних документів до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо дійсного укладання договорів, укладених між позивачем та його контрагентом, на виконання вимог якого складені спірні податкові накладні №299 від 22.11.2017 р. та №318 від 22.11.2017 р.

В той же час, відповідачем як суб'єктом владних повноважень, відзив на даний адміністративний позов не надано. Більше того, суду також не повідомлено про причини неподання відзиву, не заявлялось клопотання про продовження процесуального строку на його подання.

Згідно частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб’єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення ДФС України №29559/41475216 від 22.03.2018 р.; №29560/41475216 від 22.02.2018 підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про реєстрацію податкових накладних № 299 та № 318 від 22.11.2017 р., слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (із змінами; далі – Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Відтак, оскільки рішення Комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних/ розрахунків підлягають скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 р. № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов’язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 22.11.2017 р. № 299 та № 318.

Суд акцентує увагу, що згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить від доведеності відповідачем правомірності прийняття спірних рішень.

При цьому, суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов’язку, встановлено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірних операцій та не доведено зворотнє, а також не надано необхідних доказів для підтвердження вірності дій членів Комісії при прийнятті оскаржуваних Рішень.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоренс Форм» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до матеріалів справи, в яких містяться платіжне доручення № 0.0..1 від 26.05.2018 р. на суму 3 524,00 грн., що підтверджує сплату судового збору, суд приходить до висновку про стягнення зазначених грошових сум за рахунок бюджетних асигнувань відповідача по даній адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоренс Форм» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №29559/41475216 від 22.03.2018 р. та № 29560/41475216 від 22.02.2018 р. про відмову у реєстрації податкових накладних №299 від 22.11.2017 р. та №318 від 22.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю " Лоренс Форм " (6).

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №299 від 22.11.2017 та №318 від 22.11.2017 р. поданої Товариство з обмеженою відповідальністю " Лоренс Форм " (6).

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоренс Форм» (02094, м. Київ, вул. Пожарського, 6, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 524,00 (три тисячі п’ятсот двадцять чотири) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, Львівська площа, 8, м. Київ, ).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лоренс Форм», 02094, м. Київ, вул. Пожарського, 6, ;

Відповідач: Державна фіскальна служба України, 04053, , м. Київ, Львівська площа, 8, .

Суддя Л.О. Маруліна