Справа № 802/1634/16-а
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 листопада 2018 року №802/1634/16-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Вінницької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до Приватного підприємства “Віолмас” про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася Вінницька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі також – позивач, Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області) з позовом до Приватного підприємства “Віолмас” (далі також – відповідач, ПП “Віолмас”), в якому просить стягнути з відповідача 580724,28 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №802/1634/16-а, (далі - справа).

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №802/1854/16-а, а ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2017 р. передано справу за територіальною підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для її подальшого розгляду і вирішення визначено суддю Шрамко Ю.Т.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2017 р. справу прийнято до провадження судді Шрамко Ю.Т.

Позовні вимоги обґрунтовуються наявністю у відповідача податкового боргу в розмірі 580724,28 грн., який в установленому порядку ним не сплачено.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судові засідання не прибув, письмових заперечень проти позову (відзиву) до суду не подавав.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

25 січня 2018 року до суду від Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області надійшло письмове клопотання про заміну позивача на Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, (далі - заявлене клопотання).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Виходячи з того, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, що належним позивачем є Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, а також зважаючи на те, що матеріали справи не містять згоди/незгоди Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на таку заміну, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у ПП “Віолмас” обліковується податковий борг в розмірі 580724,00 грн., що складається з заборгованості по сплаті:

- податку на додану вартість за основним платежем 296938,73 грн., штрафних фінансових санкцій 74328,00 грн., пені 59541,41 грн.,

- з податку на прибуток за основним платежем 104536,65 грн., штрафних фінансових санкцій 26205,00 грн. та пені в розмірі 19174,49 грн.

Податковий борг із податку на додану вартість за основним платежем та штрафними санкціями утворився внаслідок несплати відповідачем податкових зобов'язань за податковим повідомленням-рішенням Вінницької ОДПІ ГУ ФС у Вінницькій області від 02.06.2016 р. №, відповідно до якого, сума податкового зобов'язання становить 297314,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями 74328,00 грн.

Податковий борг з податку на прибуток за основним платежем та штрафними санкціями утворився внаслідок несплати відповідачем податкових зобов’язань за податковим повідомленням-рішенням Вінницької ОДПІ ГУ ФС у Вінницькій області від 02.06.2016 р. №, відповідно до якого сума податкового зобов’язання становить 104821,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 26205,00 грн.

Розмір податкового боргу, в т.ч. пені, також підтверджується особовою карткою відповідача.

На адресу ПП “Віолмас” контролюючим органом направлено податкову вимогу від 19.07.2016 р. №14272-17, яка 26.07.2016 р. була отримана уповноваженою особою відповідача.

З огляду на невиконання платником податків свого обов’язку щодо сплати податкових зобов’язань контролюючий орган звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Указані вище грошові зобов’язання є узгодженими, оскільки у ході судового розгляду справи судом не здобуто доказів оскарження податкових повідомлено-рішень, на підставі яких вони нараховані, або податкової вимоги.

Матеріалами справи підтверджується, що ПП “Віолмас” вживало заходів щодо оскарження податкових повідомлень-рішень Вінницької ОДПІ ГУ ФС у Вінницькій області від 02.06.2016 р. № та №. Проте, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2016 р. у справі №802/1854/16-а, яка відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень не оскаржувалася та набрала законної сили 18.01.2017 р., позовну заяву ПП “Віолмас” залишено без розгляду.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів сплати відповідачем спірного податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що контролюючим органом в установленому порядку надіслано податкову вимогу від 19.07.2016 р. №14272-17, яка отримано відповідачем.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Враховуючи викладене та зважаючи на відсутність доказів сплати ПП “Віолмас” узгодженої суми податкової заборгованості в добровільному порядку або оскарження її, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 580724,28 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов Вінницької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до Приватного підприємства “Віолмас” про стягнення коштів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів понесення позивачем, як суб'єктом владних повноважень, судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Вінницької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (21027, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Костянтина Василенка, 21; ) до Приватного підприємства “Віолмас” (04111, м. Київ, вул. Щербакова, 53, оф. 4; ) про стягнення коштів задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства “Віолмас” на користь Вінницької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області податковий борг в розмірі 580724,28 грн. (п’ятсот вісімдесят тисяч сімсот двадцять чотири гривні двадцять вісім копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко