Справа № 1340/6200/18
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/6200/18
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

02 січня 2019 року м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

26.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо подання заявки на реалізацію майна в межах зведеного виконавчого провадження № 53536417;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області вчинити дії із зняття майна з реалізації.

28.12.2018 до Львівського окружного адміністративного суду позивач у справі подав заяву (вх. № 41966) про забезпечення позову. Позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення реалізації квартири АДРЕСА_1, що відбувається у межах зведеного виконавчого провадження № 53536417 до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що у разі реалізації майна, у даному випадку квартири, позивачу потрібно буде докласти значних зусиль для відновлення своїх порушених прав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За приписами пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 № 2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Позивач зазначає, що в межах виконавчого провадження ВП № 53536417 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області до Львівської філії ДП "Сетам" подано заявку на реалізацію квартири АДРЕСА_2.

Як видно із позовної заяви, на 04.01.2019 призначені торги із реалізації квартири. Реалізація майна здійснюється шляхом проведення ДП "Сетам" електронних торів.

Водночас, суддя зазначає, що в матеріалах заяви про забезпечення позову відсутні докази подання відповідачем заявки на реалізацію майна в межах зведеного виконавчого провадження № 53536417.

Крім того, при обґрунтуванні заяви заявник покликається на пункт 3 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до якої виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна в разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Суддя зазначає, що заявник не надав суду доказів відсутності у нього іншого майна та жодних доказів, на підтвердження того, що вказана квартира є єдиним житлом сім'ї заявника.

Крім того, заявник у заяві про забезпечення позову зазначає, як адресу проживання квартиру АДРЕСА_1.

Вказане на думку судді спростовує твердження заявника про відсутність у нього іншого житла.

Щодо твердження заявника, що достатньою підставою для забезпечення позову є очевидність протиправності дій відповідача, суд зазначає, що подання позову предметом якого є оскарження дій, не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності таких дій суб`єкта владних повноважень.

На думку заявника, необхідність забезпечення позову полягає в тому, що: "в разі задоволення позову, для відновлення порушених прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат".

За результатами розгляду заяви, суддя не встановив підстав, які б унеможливили в майбутньому захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог.

Отже, у зв'язку з відсутністю підстав для забезпечення позову, суддя дійшов висновку про необґрунтованість заяви, а тому у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Мричко Н.І.