Справа № 440/3881/18
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3881/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування подакових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 06.08.2018, яким зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 130 939 грн, та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 65 469 грн 50 коп.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 06.08.2018, яким зменшено від`ємне значення суми ПДВ за квітень 2018 року на суму 3921 грн.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (надалі також - позивач, ТОВ "НВФ "Техвагонмаш") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також - відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області) про визнання протиправними та скасування подакових повідомлень-рішень.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання /а.с. 2-3/.

30 листопада 2018 року Полтавський окружний адміністративний суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду /а.с. 241-242/.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.08.2018, № НОМЕР_2 від 06.08.2018 прийняті контролюючим органом на підставі висновків перевірки про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України в частині правил складання податкових накладних. Позивач стверджував, що складання двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів/послуг однією сумою або у разі одноразової поставки товарів/послуг, не є порушення податкового законодавства.

Позивач вважає такі висновки необґрунтованими з огляду на те, що право підприємства на відображення податкового кредиту з ПДВ на підставі зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідних податкових накладних є безумовним.

Норми чинного законодавства не містять будь-якого застереження відносно неможливості формування податкового кредиту у разі складення декількох податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів/послуг однією сумою або у разі одноразової поставки товарів/послуг.

Дотримання позивачем вимог пунктів 200.1, 200.4, 200.7 статті 200 Податкового кодексу України є підставою для отримання підприємством бюджетного відшкодування згідно поданої заяви в повному обсязі, тим більше, що відповідачем не ставиться під сумнів реальність господарських операцій позивача з контрагентами, по яких складені податкові накладні.

У відзиві на позовну заяву /а.с. 231-232/ відповідач стверджував про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Зазначав, що у ході документальної позапланової виїзної перевірки працівниками Головного управління ДФС у Полтавській області встановлено порушення позивачем п.198.2, п. 198.3 статті 198, п. 44.1 статті 44 Податкового кодексу України: завищення бюджетного відшкодування податку на додану вартість по податковій декларації з ПДВ за квітень 2018 року в розмірі 130 030 грн, та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по податковій декларації з ПДВ за квітень 2018 року в розмірі 3 921 грн.

Наполягав на тому, що відповідно до вимог чинного законодавства податкова накладна складається окремо на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Тому, на думку відповідача, складення двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів/послуг однією сумою або у разі одноразової поставки товарів/послуг не відповідає нормам Кодексу та не дає можливості ідентифікувати операції.

Тому, на думку відповідача, контролюючим органом правомірно зроблено висновок про завищення позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість та завищення суми від`ємного значення по податковій декларації з ПДВ за квітень 2018 року й донараховано позивачу відповідні податкові зобов'язання.

Представник позивача в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Після надання пояснень по суті справи, вчинив заяву про погодження з подальшим розглядом справи у порядку письмового провадження.

Частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною дев'ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Заслухавши пояснення представника відповідача, зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

У період з 03.07.2018 по 09.07.2018 відповідно до наказу про проведення позапланової виїзної документальної перевірки від 19.06.2018 № 1554 /а.с. 21/ посадовою особою Головного управління ДФС у Полтавській області на підставі направлення на перевірку від 21.06.2018 №2265 /а.с. 21 - зворотний бік/ проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за квітень 2018 року.

За результатами перевірки складено акт від 13.07.2018 № 835/16-31-12-03-12/ 32686844 /а.с. 86-189/ (надалі - акт), в якому відображено порушення позивачем п. 198.2, п. 198.3 статті 198, п. 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, зокрема:

- завищення бюджетного відшкодування податку на додану вартість по податкові декларації з ПДВ за квітень 2018 року в розмірі 130 030 грн,

- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по податковій декларації з ПДВ за квітень 2018 року в розмірі 3 921 грн.

Не погодившись із зазначеним актом, позивач 20 липня 2018 року подав до ГУ ДФС у Полтавській області заперечення (вих. № 447), за результатом розгляду яких відповідачем надана відповідь від 02 серпня 2018 року № 16899/10/16-31-12-03-20 /а.с. 201-203/, зі змісту якої вбачається, що висновки акту перевірки від 13.07.2018 № 835/16-31-12-03-12/ 32686844 залишені без змін.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Полтавській області винесене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.08.2018, яким зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 130 939 грн, та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 65 469 грн 50 коп. /а.с. 204/ та податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_2 від 06.08.2018, яким зменшено від`ємне значення суми ПДВ за квітень 2018 року на суму 3921 грн. /а.с. 206/.

Зазначені податкові повідомлення-рішення ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" оскаржило в адміністративному порядку, звернувшись зі скаргою до Державної фіскальної служби України /а.с. 208-211/.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 19.10.2018 № 34041/6/99-99-11-01-02-25 податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.08.2018 та № НОМЕР_2 від 06.08.2018 залишені без змін, а скарга - без задоволення /а.с. 212-214/.

Позивач не погодився з такими податковими повідомленнями-рішеннями, у зв'язку з чим оскаржив їх до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави та порядок проведення перевірки позивачем не оскаржувались.

Відповідач, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення, виходив з доведеності факту порушення позивачем п. 198.2, п. 198.3 статті 198, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобовязань, власному капіталі підприємства.

Згідно положень частин 1, 3 статті 9 вказаного Закону, бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизації інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Висновки щодо правозастосування

Судом встановлено, що під час проведення перевірки відповідачем зроблено висновок, що ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" віднесено до складу податкового кредиту суми коштів за податковими накладними, які не відповідають первинним документам, на загальну суму ПДВ 134 860 грн 33 коп, в тому числі в розрізі постачальників:

- ТОВ "ІФМ-ЕЛЕКТРОНІК" на суму ПДВ 5967,34 грн (заявлено 2 045,90 грн) - перша подія - відвантаження товарів / послуг згідно видаткової накладної № РН-0001931 від 19.12.2017 на суму ПДВ 18856, 80 грн, при цьому виписано 3 податкових накладних: № 139 від 19.12.2017 на суму ПДВ 3 776,78 грн, № 141 від 19.12.2017 на суму ПДВ 1074,16 грн., №143 від 19.12.2017 на суму ПДВ 1 116,40 грн, оплата проведена платіжним дорученням 8926 від 13.03.2018 на суму ПДВ 2 045,90 грн;

- ТОВ "ФАРА-1" на суму ПДВ 624,17 грн. - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 9058 від 27.03.2018 на суму ПДВ 624,17 грн., при цьому виписано 2 податкових накладних: № 3457 від 27.03.2018 на су ПДВ 480 грн, № 3472 від 27.03.2018 на суму ПДВ 144,17 грн, відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: №3409 від 02.04.2018 на суму ПДВ 480 грн, № 3411 від 02.04.2018 на суму ПДВ 144,17 грн;

- ТОВ "ТФС-УКРАЇНА" на суму ПДВ 7 688,02 грн - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 12880 від 30.03.2018 на суму 7 688,01 грн, при цьому виписано 3 податкових накладних: № 312 від 30.03.2018 на суму ПДВ 782,27 грн, № 313 від 30.03.2018 на суму ПДВ 4 816,80 грн, № 314 від 30.03.2018 на суму ПДВ 2 088,95 грн., відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: № 1288 від 04.05.2018 на суму ПДВ 34,08, № 1293 від 05.05.2018 на суму ПДВ 3 044,21 грн, № 1677 від 05.06.2018 на суму ПДВ 19 267,20 грн.;

- ТОВ "ЮНІТЕХ УКРАЇНА" на суму ПДВ 66 229,14 грн. перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 12874 від 30.03.2018 на суму ПДВ 66 250,90 грн., при цьому виписано 5 податкових накладних: № 260 від 30.03.2018 на суму ПДВ 2 297,98 грн., №262 від 30.03.2018 на суму ПДВ 2 391 грн, № 263 від 30.03.2018 на суму ПДВ 18 066,44 грн, №264 від 30.03.2018 суму ПДВ 20 756,04 грн, № 265 від 30.03.2018 на суму ПДВ 22 717,59 грн, відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: №2544 від 24.04.2018 на суму ПДВ 4 908,81 грн., № 2545 від 24.04.2018 на суму ПДВ 24 816,26 грн., №2717 від 02.05.2018 на суму ПДВ 4 283,11 грн, № 2718 від 02.05.2018 на суму ПДВ 3 569,01 грн, № 2762 від 04.05.2018 на суму 15 761,60 грн, № 2857 від 08.05.2018 на суму ПДВ 24 932,99 грн.;

- ПП "АЛГА-ВД" на суму ПДВ 21 049,61 грн - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 9027 від 21.03.2018 на суму ПДВ 21 528,22грн., при цьому виписано 2 податкових накладних: № 4 від 21.03.2018 на суму ПДВ 8 783,55 грн., № 5 від 21.03.2018 на суму ПДВ 12744,67 грн. (розрахунок коригування на зменшення № 2 від 28.03.2018 на суму ПДВ "-478,61" грн), відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: № РН- 0000016 від 23.03.2018 на суму ПДВ 8 783,55 грн., № РН-0000017 від 23.03.2018 на суму ПДВ 12 266,06 грн; на суму ПДВ 4 766,97 - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 12866 від 30.03.2018 на суму ПДВ 13 814,17 грн., при цьому виписано податкових накладних: № 12 від 30.03.2018 на суму ПДВ 4 404,75 грн, № 13 від 30.03.2018 на суму ПДВ 362,22 грн, відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткової накладної № РН-0000022 від 30.03.2018 на суму ПДВ 4404,75 грн., а згідно наданого акту звіряння 25.05.2018 проведено повернення коштів на суму ПДВ 362,22 грн.;

- ТОВ "СКІФ ІНВЕСТ" на суму ПДВ 1 833,62 грн - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 12794 від 20.03.2018 на суму ПДВ 1833,62 грн, при цьому виписано 2 податкових накладних: № 725 від 20.03.2018 на суму ПДВ 1 002,66 гр., № 726 від 20.03.2018 на суму ПДВ 830,96 грн, відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: № 3051 від 21.03.2018 на суму ПДВ 1 002,66 грн, № 3052 від 21.03.2018 на суму ПДВ 830,96 грн;

- ТОВ "МОЛТОРГ-ЛОГІСТІК" на суму ПДВ 96,13 грн - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 9041 від 26.03.2018 на суму ПДВ 197,76 грн, при цьому виписано 2 податкових накладних: № 238 від 26.03.2018 на суму ПДВ 101,63 грн., №251 від 27.03.2018 на суму ПДВ 96,13 грн., відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: № 1284713 від 26.03.2018 на суму ПДВ 101,63 грн., №1285343 від 27.03.2018 на суму ПДВ 96,13 грн.;

- ТОВ "ЕЛЕКТРОЦЕНТР-К" на суму ПДВ 1 803,03 грн - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 12841 від 29.03.2018 на суму ПДВ 1803,03 грн, при цьому виписано 2 податкових накладних: № 349 від 29.03.2018 на суму ПДВ 1230,00 грн, №350 від 29.03.2018 на суму ПДВ 573,03 грн, відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: № 4187 від 06.04.2018 на суму ПДВ 1230,00 грн, № 4002 від 03.04.2018 на суму ПДВ 573,03 грн;

- ПП "НВФ "VD МАІS" на суму ПДВ 24 802,00 грн - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 12812 від 22.03.2018 на суму ПДВ 24 802,01 грн, при цьому виписано 3 податкових накладних: № 1841 від 22.03.2018 на суму ПДВ 15 750,02 грн, №1842 від 22.03.2018 на суму ПДВ 6 382,88 грн, № 1843 від 22.03.2018 на суму ПДВ 2 669,10 грн, відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: №595897 від 22.03.2018 на суму ПДВ 28 084,58 грн., № 595905 від 23.03.2018 на суму ПДВ 12 473,30 грн, № 595904 від 23.03.2018 на суму ПДВ 5 224,33 грн.

У даній справі відсутній спір між сторонами щодо реальності господарських операцій. Факти поставки товару та його оплати не поставлені фіскальним органом під сумнів.

Спір між сторонами має місце з того приводу, що фіскальний орган вважав порушенням Податкового кодексу України складення декількох податкових накладних на підставі однієї платіжної операції (частинами), навіть у разі наступної поставки товару частинами.

Надаючи оцінку вказаним висновкам ГУ ДФС у Полтавській області, суд виходить з наступного.

Проаналізувавши процитовані вище норми податкового законодавства, суд не погоджується з висновками відповідача про невідповідність вказаних податкових накладних первинним документам через те, що, як на думку ГУ ДФС у Полтавській області, у випадку отримання попередньої оплати товарів однією сумою або у разі одноразової поставки товарів не можуть складатись дві або більше податкових накладних.

Суд зазначає, що податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, у разі реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних на дату виникнення першої події (попередньої оплати) податкових накладних на загальну суму такої оплати в покупця виникає право на відображення податкового кредиту з ПДВ за такими податковими накладними.

Також, суд вважає за необхідне наголосити, що нормами чинного законодавства не передбачено заборони складати кілька податкових накладних навіть у випадку оплати товару однією сумою або у разі одноразової поставки товарів/послуг.

У нормах Податкового кодексу України, про порушення яких стверджував відповідач у даному разі, така заборона відсутня. Висновки про недопустимість такого способу дій, суд розцінює як довільне трактування закону фіскальним органом, який, відповідно, діє не в порядку та не на підставі закону.

Критично суд оцінює й аргумент відповідача стосовно того, що складання двох і більше податкових накладних за однією операцією унеможливлює ідентифікацію такої операції, оскільки з платіжних доручень позивача за оплату придбаних товарів без будь-якого сумніву можна визначити призначення платежу, рахунок, на яких кошти перераховуються, найменування отримувача коштів.

Таким чином, суд прийшов до висновку про правомірність декларування позивачем заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за квітень 2018 року.

Беручи до уваги наведене, податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 06.08.2018, № НОМЕР_2 від 06.08.2018 суперечать нормам Податкового кодексу України, винесені без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття такого рішення, а отже протиправні і підлягають скасуванню.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваних повідомлень - рішень покладено на контролюючий орган.

Відповідач не довів суду правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Належним способом захисту прав позивача є визнання відповідних податкових повідомлень-рішень протиправними та їх скасування.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3004 грн 95 коп. і суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 3004 грн 95 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (пр. Полтавський, 2-Д, м. Кременчук, Полтавська область, 39617, ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Полтавській області № НОМЕР_1 від 06.08.2018, яким зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 130 939 грн, та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 65 469 грн 50 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Полтавській області № НОМЕР_2 від 06.08.2018, яким зменшено від`ємне значення суми ПДВ за квітень 2018 року на суму 3921 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (пр. Полтавський, 2-Д, м. Кременчук, Полтавська область, 39617, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) витрати зі сплати судового збору у сумі 3 004 грн 95 коп. (три тисячі чотири гривні дев`яносто п`ять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1