Справа № 420/5732/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5732/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року о 11 год. 18 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1; місцезнаходження: АДРЕСА_1) до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва,95) про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії та зобов'язання поновити нарахування та виплату пенсійних виплат (довічно); сплатити заборгованість з березня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 05 листопада 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі, в якій позивач просив визнати протиправними дії Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі в частині припинення виплати призначеної позивачу пенсії, а також щодо блокування виплати нарахованих пенсійних доплат; зобов'язати відповідача поновити нарахування та виплату призначених пенсійних виплат (довічно) та сплатити заборгованість за період, починаючи з березня 2018 року, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк». Також у позовній заяві позивач просив допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером за віком та відповідно до довідки Управління з питань соціального захисту населення в Суворівському районі м. Одеси від 06.07.2017 року взятий на облік як внутрішньо переміщена особа.

Позивач зазначає, що Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (надалі - Управління) з 01 березня 2018 року припинило виплату йому пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 року, а пізніше заблокувало нараховану доплату на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 335 від 25.04.2018 року - «до надходження окремого порядку виплати, визначеного Кабінетом Міністрів України». Крім того, позивач зазначає, що з 01.06.2018 року виплату пенсії повторно було призупинено відповідачем.

Позивач дії відповідача по призупиненню та блокуванню призначеної та нарахованої пенсії вважає незаконними, такими, що суперечать чинним законам України та міжнародним нормативно-правовим актам.

Ухвалою суду від 08 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання на 06 грудня 2018 року.

У встановлений судом строк до суду від відповідача 30.11.2018 року (вхід. № 36931/18) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком як внутрішньо переміщена особа згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», проте, виплату пенсії позивачу було зупинено з 01.03.2018 року та підставою стало надходження інформації про відсутність позивача за місцем реєстрації як внутрішньо переміщеної особи.

Представник відповідача зазначив, що позивач звернувся до Управління із заявою про поновлення виплати пенсії 22.03.2018 року, та з огляду на надходження на адресу Управління листа Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 04.04.2018 року № 14-01-31/33, яким надано список внутрішньо переміщених осіб з підтвердженням факту проживання за місцем тимчасової реєстрації, в тому числі й позивача, розпорядженням Управління від 11.04.2018 року виплату пенсії було поновлено з 01.03.2018 року, на травень 2018 року нараховано 22015, 16 грн., але відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 335, доплата заблокована до надходження окремого порядку виплати, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Також у відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що позивач отримав у травні 2018 року пенсію у розмірі 11007, 58 грн., але з 01.06.2018 року виплату пенсії знову було зупинено до отримання інформації про підтвердження фактичного місця проживання позивача. Позивач звернувся до Управління із заявою про поновлення виплати пенсії 25.06.2018 року та з огляду на надходження від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради листа від 04.07.2018 року №110/14-01-31 з підтвердженням факту проживання за місцем тимчасової реєстрації, розпорядженням Управління від 11.07.2018 року виплату пенсії відновлено з 01.06.2018 року та пенсію у серпні 2018 року виплачено у сумі 11007, 58 грн.

Крім того, відповідач у відзиві зазначив, що у листопаді 2018 року буде здійснено нарахування виплати пенсії за поточний місяць у сумі 11007, 58 грн. та доплати у сумі 33 022, 74 грн. (пенсія за червень-липень, жовтень 2018 року).

Тому, у відзиві відповідач зазначає, що позивач отримує пенсію, та вимога поновити нарахування пенсії є незрозумілою, як вбачається з наведеного, позивачу було нараховано пенсію за травень, серпень, вересень, пенсія за червень-липень, жовтень та листопад буде нарахована у листопаді, фактичний борг по пенсійним виплатам становить 22015, 16 грн. - за березень-квітень 2018 року, а тому вимога про сплату заборгованості з березня 2018 року є безпідставною.

На думку відповідача, оскільки окремого порядку здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за минулий час не затверджено, виплату нарахованих коштів відкладено до затвердження такого порядку, а тому дії Управління, є законними.

На перше відкрите судове засідання, призначене на 06 грудня 2018 року представник позивача з'явився, підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача на відкрите судове засідання також з'явився, позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

На судовому засіданні була оголошена перерва до 22 грудня 2018 року.

На судове засідання призначене на 22 грудня 2018 року з'явився представник позивача та не з'явився представник відповідача, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначення судового засідання.

Тому, керуючись приписами ст. 205 КАС України, з огляду на те, що представником відповідача був наданий суду відзив на позовну заяву та вислухані його пояснення, суд ухвалою, що занесена до протоколу судового засідання вирішив продовжувати розгляд справи за відсутністю представника відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників сторін, суд у справі встановив такі факти та обставини.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, місце реєстрації якого є адреса: АДРЕСА_2, що підтверджено паспортом громадянина України (а.с. 10- 11).

ОСОБА_2 є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що підтверджено пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 30.12.2009 року (а.с. 13).

Також суд встановив, що ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено довідкою від 20.04.2015 року № (а.с. 60) та довідкою від 06.07.2017 року № 3494 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням з питань соціального захисту населення в Суворівському районі м. Одеси (а.с. 14) та у зв'язку з цим, пенсійну справу позивача взято на облік у Суворовському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у м. Одесі.

Сторонами справи не спростовується, що Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Одесі з 01 березня 2018 року припинило позивачу виплату пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 року, у зв'язку з надходженням інформації про відсутність позивача за місцем реєстрації як внутрішньо переміщеної особи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до Управління із заявою про поновлення виплати пенсії 22.03.2018 року (а.с. 154), та з огляду на надходження на адресу Управління листа Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 04.04.2018 року № 14-01-31/33 (а.с. 158), яким надано список внутрішньо переміщених осіб з підтвердженням факту проживання за місцем тимчасової реєстрації, в тому числі й позивача, розпорядженням Управління № 845148 від 11.04.2018 року виплату пенсії було поновлено з 01.03.2018 року (а.с. 156) та нараховано виплату за березень-квітень 2018 року у сумі 22015, 16 грн., що підтверджено відповідними протоколами, наявними у пенсійній справі.

Між тим, виплату нарахованої доплати за березень-квітень 2018 року у сумі 22015, 16 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 335, було заблоковано до надходження окремого порядку виплати, визначеного Кабінетом Міністрів України, що не спростовується відповідачем.

Також сторонами не спростовується, що з 01.06.2018 року позивачу виплату пенсії знову було зупинено до отримання інформації про підтвердження фактичного місця проживання позивача.

Позивач звернувся до Управління із заявою про поновлення виплати пенсії 25.06.2018 року (а.с.165) та з огляду на надходження від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради листа від 04.07.2018 року №110/14-01-31 (а.с.169) з підтвердженням факту проживання за місцем тимчасової реєстрації, розпорядженням Управління № 845148 від 11.07.2018 року (а.с. 168) виплату пенсії відновлено з 01.06.2018 року, пенсія нарахована, однак, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 335, виплата знову заблокована до надходження окремого порядку виплати, визначеного Кабінетом Міністрів України, що не спростовується відповідачем.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до Управління із заявою щодо виплати пенсії за минулий період від 05.09.2018 року (а.с. 15) та просив виплатити йому пенсію з березня 2018 року по вересень 2018 рік відповідно до порядку, передбаченого ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На цю заяву відповідачем була надана позивачу відповідь від 01.10.2018 року № 322/Г-5 про законність своїх дій (а.с. 16-17).

З приводу залишення місця проживання за тимчасовою реєстрацією та перетину кордону, представник позивача пояснив, що у позивача на території де відбувається антитерористична операція залишилось нерухоме майно та для догляду за цим майном позивач періодично вимушений їздити на цю територію.

Судом досліджена пенсійна справа позивача (а.с. 34-178), а також виписка по картковому рахунку позивача за період з 01.01.2018 року по 31.10.2018 року, з якої вбачається, що позивачу була виплачена пенсія у січні, лютому 2018 року, травні, вересні жовтні 2018 року (а.с. 21).

Відповідач зазначає, що позивачу за серпень 2018 року також виплачена пенсія, між тим, позивач стверджує, що за серпень 2018 року пенсію не отримував, на підтвердження чого надає виписку по банківському рахунку.

Дослідивши цю виписку, суд зазнає, що з виписки банківського рахунку позивача не видно, що такі кошти за серпень 2018 року були зараховані на рахунок позивачу, та, у свою чергу, відповідач надав суду докази на підтвердження нарахування пенсії за серпень 2018 року та не надав інших доказів, крім тих, які наявні у пенсійній справі, що така виплата була фактично здійснена на користь позивача.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, обставини справи, що мають значення для розгляду та вирішення справи, дослідивши матеріали пенсійної справи ОСОБА_2, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, з огляду на таке.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року № 1382 -IV (далі - Закон № 1382-IV), "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), ", постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства" № 595 від 07 листопада 2014 року (далі - Постанова № 595), постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - Постанова № 509), постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Згідно зі ст. ст. 44, 46, 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що зобов'язання здійснювати облік пенсіонерів та проводити виплату призначених їм пенсійних виплат покладено на орган ПФУ за місцем реєстрації особи.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавство.

У квітні 2014 році на території постійного місця проживання позивача, розпочалася антитерористична операція, яка продовжується по сьогодні.

У зв'язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595, якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок), у населеному пункті, де мешкав позивач, було припинено здійснення повноважень відповідним управлінням пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту повернення непідконтрольної території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 8 Тимчасового порядку, особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296), пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено довідкою від 20.04.2015 року № (а.с. 60) та довідкою від 06.07.2017 року № 3494 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням з питань соціального захисту населення в Суворівському районі м. Одеси (а.с. 14) та у зв'язку з цим, пенсійну справу позивача взято на облік у Суворовському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у м. Одесі та отримує пенсію за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджений Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (надалі - Порядок призначення), та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (надалі - Порядок контролю).

Відповідно до п. 4 Порядку призначення (в редакції, на момент початку виникнення спірних правовідносин), соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Згідно з п. 12 Порядку контролю, в редакції станом на 01.03.2018 року, соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Станом на 01.06.2018 року, до цього пункту були внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335, які полягали в тому, що «соціальні виплати за рішенням комісій або органів, що здійснюють виплати, припиняються».

Матеріалами справи підтверджено, що Управлінням позивача була припинена виплата пенсії з 01.03.2018 року та з 01.06.2018 року, у зв'язку з надходженням інформації про відсутність позивача за місцем реєстрації як внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п. 15. Порядку контролю, поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі, припинених відповідно до підпункту 2 пункту 12 цього Порядку, здійснюється за рішенням комісії, прийнятим на підставі подання структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що внесене разом з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Згідно з пунктом 16 цього Порядку, у разі прийняття позитивного рішення комісією згідно з пунктом 15 цього Порядку соціальні виплати поновлюються через два місяці з місяця прийняття рішення про припинення таких виплат. Комісія може прийняти рішення про поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі з місяця припинення таких виплат у разі, коли така особа перебуває у складних життєвих обставинах і з поважних причин не виконала вимоги структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, передбачені пунктами 6 і 7 цього Порядку. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджено, що за заявою позивача про поновлення виплати пенсії 22.03.2018 року (а.с. 154) та з огляду на надходження на адресу Управління листа Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 04.04.2018 року № 14-01-31/33 (а.с. 158), яким надано список внутрішньо переміщених осіб з підтвердженням факту проживання за місцем тимчасової реєстрації, в тому числі й позивача, розпорядженням Управління № 845148 від 11.04.2018 року виплату пенсії було поновлено з 01.03.2018 року (а.с. 156), а також за заявою позивача про поновлення виплати пенсії 25.06.2018 року (а.с.165), та з огляду на надходження від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради листа від 04.07.2018 року №110/14-01-31 (а.с.169) з підтвердженням факту проживання за місцем тимчасової реєстрації, розпорядженням Управління № 845148 від 11.07.2018 року (а.с. 168) виплату пенсії відновлено з 01.06.2018 року.

Між тим, виплату нарахованої доплати за березень-квітень 2018 року у сумі 22015, 16 грн. та червень - липень 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335, яким внесені зміни у п. 16 Порядку контролю, зміст якого неведений вище, було заблоковано до надходження окремого порядку виплати, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, фактичні обставини у цій справі свідчать про те, що дії відповідача по припиненню виплати пенсії позивачу, які мали місце та допускали обмеження прав на отримання соціальних виплат, були самостійно виправлені відповідачем та відновлені відповідачем права позивача шляхом винесення Управлінням розпорядження № 845148 від 11.04.2018 року про поновлення виплати пенсії з 01.03.2018 року та розпорядження № 845148 від 11.07.2018 року про поновлення виплат пенсії з 01.06.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на вищевикладені обставини, з урахуванням того, що право позивача на поновлення виплати пенсії відновлено відповідачем самостійно, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними дії в частині припинення виплат призначених позивачу пенсії.

Також матеріалами справи підтверджено, що відповідач після відновлення виплати пенсії з 01.03.2018 року та з 01.06.2018 року, здійснив нарахування пенсії, починаючи з цих дат, а саме: за березнь-квітень 2018 року та за червень-липень 2018 року.

Тому, з огляду на те, що відповідач вчинив ці дії, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для зобов'язання відповідача поновити нарахування призначених позивачу пенсій, починаючи з березня 2018 року.

Між тим, суд доходить висновку, що належать задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дії Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі щодо блокування виплати нарахованої пенсії ОСОБА_2.

Так, матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем, що нарахована пенсія за минулий період заблокована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335 були внесені зміни до пункту 16 Порядку контролю та передбачено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Між тим, на час розгляду справи такого порядку не визначено Кабінетом Міністрів України.

Як зазначалось судом вище, відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, виплата пенсії є соціальною гарантією держави.

Згідно з ст. ст. 46, 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Тому, порядок виплати пенсії регулюється Законом та передбачає регулярну виплату пенсії, щомісячно.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (п. 25 рішення).

Тому, з огляду на те, що пенсія ОСОБА_2 з 01.03.2018 року та з 01.06.2018 року була відновлена Управлінням самостійно з дати її припинення, здійснено нарахування пенсії за місяці за березень - квітень 2018 року, червень-липень 2018 року, однак, в порушення ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не здійснено виплату, суд вважає, що дії відповідача щодо блокування виплати нарахованої пенсії, є протиправними.

Посилання відповідача на те, що дії з блокування виплати нарахованої пенсії вчинені на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365», суд зазначає, що дане посилання Управління на постанову Кабінету Міністрів України №335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року №365» є необґрунтованим, оскільки підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Особливу увагу варто звернути на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Тому, враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку щодо задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправними дії Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі щодо блокування виплати нарахованої пенсії ОСОБА_2.

З огляду на вищевикладений висновок суду, та обставини, які встановлені судом, суд вважає, що належить задоволенню також позовна вимога позивача про зобов'язання здійснити виплату пенсії та сплатити заборгованість, починаючи з 01 березня 2018 року шляхом зобов'язання Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Одесі виплатити ОСОБА_2 на його поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» нараховану пенсію, яка не була виплачена за місяці 2018 року у зв'язку з її блокуванням, з урахуванням вчинених пенсійних виплат.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задоволенню частково.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить про виконання судового рішення негайно у межах виплати пенсії за один місяць та надання відповідачем звіту про виконання судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення належить негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1; місцезнаходження: АДРЕСА_1) до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва,95) про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії та зобов'язання поновити нарахування та виплату пенсійних виплат (довічно); сплатити заборгованість з березня 2018 року, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва,95) щодо блокування виплати нарахованої пенсії ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1; місцезнаходження: АДРЕСА_1).

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва,95) виплатити ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1; місцезнаходження: АДРЕСА_1) на його поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» нараховану пенсію, яка не була виплачена за місяці 2018 року у зв'язку з її блокуванням, з урахуванням вчинених пенсійних виплат.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

В частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць рішення суду виконується негайно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва,95) на користь ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1; місцезнаходження: АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 26» грудня 2018 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.