Справа № 160/42/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 січня 2019 року Справа №160/42/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., розглянувши заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСК - СВІТЛО» за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСК - СВІТЛО» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

02.01.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДСК - СВІТЛО» () звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1210/248/НП/СПТД-ФС/540 від 11.08.2018 року.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «ДСК - СВІТЛО» просить зупинити виконавче провадження № 57740085 з примусового виконання постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1210/248/НП/СПТД-ФС/540 від 11.08.2018 року та зупинити дію постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1210/248/НП/СПТД-ФС/540 від 11.08.2018 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що з роздруківки з Реєстру виконавчих проваджень підприємству стало відомо, що на підставі постанови відповідача №ДН1210/248/НП/СПТД-ФС/540 від 11.08.2018 року було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСК - СВІТЛО» у розмірі 409799,00 грн., які знаходяться на банківському рахунку № 2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль». У зв'язку із тим, що прийняте відповідачем рішення про накладення штрафу носить явні ознаки незаконності, а за час розгляду справи судом грошові кошти можуть бути примусово списані з рахунку підприємства, вважають, що забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження № 57740085 буде належним способом захисту прав і інтересів позивача в даних правовідносинах.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про необхідність повернення її без розгляду з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Всупереч вищенаведеним нормам позивачем не дотримано вимог, визначених в частині 1 статті 152 КАС України щодо змісту заяви про забезпечення позову, а саме, не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти.

Частиною 4 статті 152 КАС України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До матеріалів заяви про забезпечення позову доказів сплати судового збору позивачем не надано, однак у заяві про забезпечення позову заявлено клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору до ухвалення рішення.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) закріплено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, у розумінні приписів статті 8 Закону № 3674-VI відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 5 Закону № 3674-VI визначено вичерпний перелік суб'єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Крім того, суд зазначає, що позивачем не надано до позову належних доказів на підтвердження обставин, що зумовлюють відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати, а також не обґрунтовано та не підтверджено можливість сплати судового збору в майбутньому.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що заява про забезпечення позову подана до суду представником позивача - адвокатом Карлашем І.А. На підтвердження повноважень на представництво інтересів позивача, в тому числі і на підписання заяв з процесуальних питань надано ксерокопію ордеру № 010285 від 28.11.2018 року та ксерокопію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю від 29.08.2012 року.

Частиною 3 ст. 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 1 частини 1 статті 59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 КАС України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 59 КАС України).

Частиною 6 ст. 59 КАС України передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Таким чином, долучені до позовної заяви ксерокопії ордеру та свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю не можуть вважатись належним документами, що підтверджують право особи, яка підписала позовну заяву, на вчинення такої дії.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховному Суду, викладеними в ухвалі від 01.03.2018 року у справі №822/2239/17.

З огляду на зазначене, заява підписана представником позивача - адвокатом за відсутності підтвердження повноважень такої особи на її підписання.

За правилами частини 7 статті 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин, подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпро інвест Буд» заява про забезпечення позову підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 152, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро інцест Буд» (49000, м. Дніпро, вул. Комсомольська, буд.58, кв.404, ) повернути без розгляду.

Копію ухвали разом із клопотанням про забезпечення позову невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева