Справа № 810/1230/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

09 січня 2019 року Справа № 810/1230/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Епель О.В., суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г. у м. Києві, перевіривши матеріали апеляційної скарги Управління соціального захисту населення Сквирської районної державної адміністрації Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Сквирської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Сквирської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху через ненадання доказів сплати судового збору та пропуск строку на апеляційне оскарження і встановлено строк на усунення таких недоліків його апеляції.

Колегія суддів встановила, що копію зазначеної ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року про залишення апеляції без руху апелянтом отримано 13.12.2018 р.

Отже, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги є 26.12.2018 р. ( з урахуванням того, що 23.12.2018 р., 24.12.2018 р. та 25.12.2018 р. - вихідні дні).

Після отримання зазначеної ухвали, не сплативши судовий збір, апелянт подав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, до якого додано лист начальника УСЗН про те, що кошти на оплату судового збору кошторисом не передбачені та рішення про віднесення апелянта до неприбуткових установ.

В обґрунтування зазначеного клопотання апелянт посилався на те, що він з об'єктивних причин позбавлений можливості сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю бюджетних кошів і що стягнення судового збору з органів місцевого самоврядування порушує один з основних принципів, визначених Європейською хартією місцевого самоврядування та ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2018 р. в задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено з тих підстав, що наведені в клопотанні апелянта причини для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними.

Таким чином, станом на 09.01.2019 р. (день надходження до Шостого апеляційного адміністративного суду зворотного поштового повідомлення від апелянта про отримання ним копії ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху) зазначені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року недоліки апеляційної скарги, зокрема щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не усунуті, а причини, які зазначалися апелянтом визнані судом неповажними з підстав, наведених в ухвалі від 26.12.2018 р.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

При цьому, колегія суддів зазначає, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

У свою чергу, статтею 44 КАС України регламентовано обов'язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, виконання обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання апеляційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

Водночас, поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов'язку своєчасної сплати судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Тож, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень не є об'єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії.

З викладеного вбачається, що довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13.11.2018 р. у справі 804/958/17, від 17.10.2018 р. у справі № 808/2282/15, від 01.10.2018 р. у справі № 813/4076/15, від 20.04.2018 р. у справі № 822/2337/17, від 17.10.2018 р. у справі № 810/1802/17, від 02.10.2018 р. у справі № 805/3544/17-а та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов'язковими для колегії суддів.

При цьому, колегія суддів також враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Лелас проти Хорватії», відповідно до яких, держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Крім того, у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

У свою чергу, згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

Таким чином, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і управління праці та соціального захисту населення зокрема, зобов'язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

При цьому, обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, суд апеляційної інстанції також звертає увагу й на те, що й на теперішній час судовий збір за подачу апеляційної скарги не сплачено та, відповідно, й в цій састині недоліки апеляційної скарги не усунуті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 299, ч. 2 ст. 321, ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргу скаргою Управління соціального захисту населення Сквирської районної державної адміністрації Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Сквирської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач

Судді: