Справа № 826/6708/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 грудня 2018 року № 826/6708/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трассір УА»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.01.2018 №2, №2, №2,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДССЛ» (в подальшому змінено назву на «Товариство з обмеженою відповідальністю «Трассір УА»; далі - позивач, Товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.01.2018:

- №2, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2017 року у розмірі 128374,00 грн;

- №2, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 79477,90 грн, застосовано штраф у розмірі 10%, що становить 7947,79 грн; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 45,87 грн, застосовано штраф в розмірі 20% що становить 9,18 грн; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 61 більше календарних днів на суму ПДВ 2231,30 грн, застосовано штраф в розмірі 40% що становить 892,52 грн;

- №2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 623908,00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції 155977,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що витрати та податковий кредит позивачем було сформовано за реально здійсненими господарськими операціями з контрагентами ТОВ «АКВІАНС», ТОВ «ТРЕНД СОЛЮШН», ТОВ «ГОРДАН-СІТІ», ТОВ «ЗОЛГАРС» та на підставі належним чином оформлених первинних документів. Крім того, позивач наголосив на тому, що контролюючим органом як суб'єктом владних повноважень не доведено, що господарські операції позивача є фіктивними або безтоварними, не доведено недобросовісності позивача. Також, контролюючим органом не надано доказів визнання нікчемними угод, а отже висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними доказами і не мають фактичного та правового обґрунтування. Позивач наголошує на тому, що фінансові санкції, які передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за виявлене відповідачем порушення по своєчасності реєстрації ним податкової накладної, застосовані безпідставно.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у своїх письмових запереченнях просив у задоволенні позову відмовити повністю, наполягаючи на правомірності так обґрунтованості оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки позивачем безпідставно включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість відповідно за господарськими операціями з ТОВ «АКВІАНС», ТОВ «ТРЕНД СОЛЮШН», ТОВ «ГОРДАН-СІТІ», ТОВ «ЗОЛГАРС». На думку контролюючого органу, вказані господарські операції не мали реального характеру з огляду на непідтвердження стосовно врахування відсутності трудових ресурсів, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, які економічно необхідні для здійснення таких обсягів поставок. Крім того, стосовно контрагентів здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочинів, передбачених статтею 205 Кримінального кодексу України. Також, згідно з ІС «Єдиний реєстр податкових накладних» податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, виписані ТОВ «ДССЛ» за листопад, грудень 2015 року, травень, липень, вересень 2017 року, перелік яких надано в акті перевірки, зареєстровані в ЄРПН з порушенням законодавчо встановлених термінів, а саме: порушено терміни реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових ладних на загальну суму ПДВ 81755,07 грн.

Ухвалою від 04.05.2018 відкрито провадження у справі, зобов'язано учасників процесу подати до канцелярії суду всі наявні документи та пояснення, які, на їх думку, мають значення для розгляду даної справи, крім тих, що вже наявні в матеріалах справи, а також призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і заперечив проти його задоволення.

На підставі ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України 26.11.2018 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі ст.ст.20, 77, 82 ПК України від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами та доповненнями, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на IV квартал 2017 та відповідно до наказу ГУ ДФС у м. Києві від 13.11.2017 за №12292, проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ДССЛ» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства - за період з 27.04.2015 по 30.09.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 27.04.2015 по 30.09.2017, за результатом якої складено акт від 26.12.2018 за №553/26-15-14-02-04/39768357.

Відповідно до висновків, закріплених в акті, в ході перевірки було встановлено наступні порушення ТОВ «ДССЛ»: вимог п.44.1 ст.44, п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 623908,00 грн та завищено рядок 21 декларації з ПДВ (від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) за вересень 2017 року у розмірі 128374,00 грн.

При цьому, контролюючий орган виходив з того, що перевіркою встановлено взаємовідносини ТОВ «ДССЛ» з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Аквіанс» (уклало договір поставки від 11.07.2016 за №11-7/16), ТОВ «Тренд Солюшн» (уклало договір поставки від 01.03.2017 за №01/03/17, договір про надання послуг від 10.03.2017 за №10/03/17, договір про надання послуг від 20.03.2017 за №20/03/17), ТОВ «ГОРДАН-СІТІ», ТОВ «ЗОЛГАРС».

1) Згідно з наданими до перевірки банківськими виписками, ТОВ «ДССЛ» у 2016 році перерахувало ТОВ «Аквіанс» попередню оплату за товар на загальну суму 1623379,76 грн, в тому числі ПДВ на суму 94 873,31 грн. У бухгалтерському обліку операції були відображені наступним чином: Дт 631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті». Заборгованість по рахунку 631 по контрагенту ТОВ «Аквіанс» станом на 30.09.2017 становить 1 623 379,76 грн. У податкових накладних, виписаних ТОВ «Аквіанс» в графі «посадова (уповноважена) особа/фізична особа (законний представник)» вказаний ОСОБА_1 Згідно з Єдиним реєстром податкових накладних (далі - ЄРПН) з дати взяття на облік платником ПДВ ТОВ «Аквіанс» реєструвало придбання ТМЦ: сири, будівельні матеріали, мінеральні води, паливно-мастильні матеріали. ТОВ «Аквіанс» з моменту державної реєстрації не здійснювало придбання товарів (робіт, послуг), які в подальшому могли бути реалізовані на адресу ТОВ «ДССЛ». Згідно з ІС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «Аквіанс» 28.09.2017 анульовано свідоцтво платника ПДВ (причина анулювання - 22 ненадання декларацій протягом року), остання звітність з податку на додану вартість подана за серпень 2016 року. Інформація щодо наявності основних засобів відсутня, у зв'язку з тим, що податкова декларація з податку на прибуток підприємств, фінансова звітність за 2016 рік до контролюючого органу не подавалась. Крім того, договір про визнання електронних документів розірвано 01.11.2016. Згідно з даними ІС «Податковий блок» встановлено, що співробітниками ОУ ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві сформовано облікову картку суб'єкта фіктивного підприємництва, в якій зазначена інформація щодо порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину, передбаченого ст.205 Кримінального кодексу України (к/п №0000292 від 08.05.2015) та допиту директора - ОСОБА_1, який надав пояснення щодо непричетності до створення та фінансово-господарської діяльності ТОВ «Аквіанс».

2) Згідно з наданими до перевірки банківськими виписками ТОВ «ДССЛ» у березні 2017 року перерахувало попередню оплату за товар (роботи, послуги) ТОВ «Тренд Солюшн» у сумі 2 169 670,92 грн, в тому числі ПДВ на суму 361 611,82 грн. У бухгалтерському обліку операції по взаємовідносинах з ТОВ «Тренд Солюшн» відображені наступним чином: Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті». Заборгованість по рахунку 631 по контрагенту ТОВ «Тренд Солюшн» станом на 30.09.2017 становить 2 169 670,92 грн. Згідно з ЄРПН ТОВ «Тренд Солюшн» з дати взяття на облік платником ПДВ реєструвало придбання ТМЦ та послуг (робіт): автомобільні запчастини, антифриз, мастильні матеріали. ТОВ «Тренд Солюшн» з моменту державної реєстрації не здійснювало придбання товарів, які в подальшому могли бути реалізовані на адресу ТОВ «ДССЛ». Згідно з даними ІС «Податковий блок» остання і єдина подана до податкового органу звітність з початку державної реєстрації ТОВ «Тренд Солюшн» - декларація з податку на додану вартість подана за березень 2017 року (прийнята «до відома»). Інформація щодо наявності основних засобів відсутня, у зв'язку з тим, що податкова декларація з податку на прибуток підприємств, фінансова звітність за 2017 рік до контролюючого органу не подавалась. Крім того, договір про визнання електронних документів розірвано 08.04.2017. Згідно з даними ІС «Податковий блок» встановлено, що співробітниками ОУ ДПІ у Шевченківському районі м. Києва сформовано облікову картку суб'єкта фіктивного підприємництва, в якій зазначена інформація щодо надання директором ТОВ «Тренд Солюшн» ОСОБА_2 пояснення стосовно реєстрації підприємства за грошову винагороду та причетності до ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Тренд Солюшн».

3) Згідно з наданими до перевірки банківськими виписками ТОВ «ДССЛ» у лютому 2016 року перераховано ТОВ «ГОРДАН-СІТІ» попередню оплату за товар у сумі 9 985,44 грн, в тому числі ПДВ на суму 81664,24 грн. У бухгалтерському обліку операції по взаємовідносинах з ТОВ «ГОРДАН-СІТІ» зображені наступним чином: Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - Кт 311 поточні рахунки в національній валюті». Заборгованість по рахунку 631 по контрагенту ТОВ «ГОРДАН-СІТІ» станом на 30.09.2017 становить 489 985,44 грн. Згідно з ЄРПН ТОВ «ГОРДАН-СІТІ» з дати взяття на облік платником ПДВ реєструвало придбання ТМЦ: борошно, фрукти, будівельні матеріали, мікросхеми, одяг. ТОВ «ГОРДАН-СІТІ» з моменту державної реєстрації не здійснювало придбання товарів, які в подальшому могли бути реалізовані на адресу ТОВ «ДССЛ». Згідно з даними ІС «Податковий блок» встановлено, що свідоцтво платника ПДВ ОВ «ГОРДАН-СІТІ» анульовано 31.03.2017 (причина анулювання - 22 ненадання декларацій протягом року), остання звітність з податку на додану вартість подана за січень 2016 року, інформація щодо наявності основних засобів відсутня, у зв'язку з тим, що податкова декларація з податку на прибуток підприємств, фінансова звітність за 2016 рік до контролюючого органу не подавалась. Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень встановлена наявність вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.11.2017 (Справа №750/8286/17, провадження №1-кп/750/384/17), згідно з яким кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000021 від 01.04.2015 щодо посадових осіб контрагента, обвинуваченого за ч.1 ст. 205, ч.2 ст. 205 КК України. За результатами аналізу встановлена відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, в силу відсутності основних засобів та відсутності найманих працівників, що в подальшому унеможливлює процес реалізації товарів (робіт, послуг).

4) Згідно з наданими до перевірки банківськими виписками ТОВ «ДССЛ» в лютому 2016 року перерахувало попередню оплату за товар (роботи, послуги) ТОВ «ЗОЛГАРС» у сумі 230 657,94 грн, в тому числі ПДВ на суму 38 442,99 грн. У бухгалтерському обліку операції по взаємовідносинах з ТОВ «ГОРДАН-СІТІ» відображені наступним чином: Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - Кт 311 поточні рахунки в національній валюті». Заборгованість по рахунку 631 по контрагенту ТОВ «ЗОЛГАРС» станом на 30.09.2017 становить 230 657,94 грн. Згідно з ЄРПН ТОВ «ЗОЛГАРС» з дати взяття на облік платником ПДВ реєструвало придбання ТМЦ та послуг (робіт): напої, соки, мінеральна вода, одяг, овочі, фрукти, стани, обладнання, паливо-мастильні матеріали, харчові продукти, косметичні засоби, миючі засоби, інші товари (роботи, послуги) в значній номенклатурі та обсязі. Згідно з даними ІС «Податковий блок» встановлено, що остання звітність з податку на вартість подана за жовтень 2016 року. Інформація щодо наявності основних засобів відсутня, у зв'язку з тим, що податкова декларація з податку на прибуток підприємств, податкова звітність за 2016 рік до контролюючого органу не подавались. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2017 (справа №1/22395/17, провадження №1-кп/761/1352/2017) у кримінальному провадженні №0000027 від 20.06.2017 затверджено угоду про визнання винуватості від 26.06.2017, на підставі якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України.

Крім того, на думку контролюючого органу, згідно з ІС «Єдиний реєстр податкових накладних» податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, виписані ТОВ «ДССЛ» за листопад, грудень 2015 року, травень, липень, вересень 2017 року (перелік викладено в акті перевірки), зареєстровані в ЄРПН з порушенням законодавчо встановлених термінів, а саме: порушено терміни реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових ладних на загальну суму ПДВ 81755,07 грн.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 18.01.2018:

- №2, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2017 року у розмірі 128374,00 грн;

- №2, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 79 477,90 грн., застосовано штраф в розмірі 10%, що становить 7947,79 грн; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 45,87 грн, застосовано штраф в розмірі 20%, що становить 9,18 грн; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 61 більше календарних днів на суму ПДВ 2 231,30 грн, застосовано штраф в розмірі 40%, що становить 892,52 грн;

- №2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 623 908,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції 155 977,00 грн.

За результатами оскарження спірних податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку, скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідачів, суд бере до уваги наступне.

Позивачем включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість відповідно за господарськими операціями з ТОВ «АКВІАНС», ТОВ «ТРЕНД СОЛЮШН», ТОВ «ГОРДАН-СІТІ», ТОВ «ЗОЛГАРС».

Мотивуючи свої заперечення проти висновків контролюючого органу, Товариство вказує на те, що:

1) між ТОВ «ДССЛ» (Покупець) та ТОВ «Аквіанс» (Постачальник) укладений Договір поставки №11-07/16 від 11.07.2016, за умовами Постачальник постачає і передає у власність покупцеві, а покупець приймає оплачує товари згідно з замовленнями покупця та товаросупровідною документацією, які складають невід?ємні частини цього договору.

На виконання умов зазначеного договору Позивачу були виписані первинні документи, а саме рахунки на оплату №2 від 11.07.2016, від 14.07.2016, №7 від 20.07.2016, від 26.07.2016, №72 від 01.08.2016, від 08.08.2016, видаткові накладні №4 від 11.07.2016, від 14.07.2016, №15 від 20.07.2016, №19 від 26.07.2016, №20 від 01.08.2016, №42 від 08.08.2016.

2) між позивачем та ТОВ «Тренд Солюшн» укладений Договір поставки №01/03/17 від 01.03.2017, за умовами якого Постачальник постачає і передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця та товаросупровідною документацією, які складають невід?ємні частини договору.

На виконання умов зазначеного договору позивачу були виписані первинні документи, а саме рахунки на оплату №174 від 01.03.2017, №175 від 01.03.2017, №206 від 06.03.2017, №220 від 10.03.2017, №229 від 14.03.2017, №242 від 16.03.2017, №250 від 17.03.2017, №263 від 21.03.2017, №273 від 23.03.2017, №279 від 24.03.2017, видаткові накладні №1094 від 01.03.2017, №1095 від 01.03.2017, №1106 від 06.03.2017, №1120 від 10.03.2017, №1129 від 14.03.2017, №1142 від 16.03.2017, №1150 від 17.03.2017, №1163 від 21.03.2017, №1173 від 23.03.2017, №1179 від 24.03.2017.

Також, між Позивачем та ТОВ «Тренд Солюшн» був укладений Договір надання послуг №10/03/17 від 10.03.2017. На виконання умов зазначеного договору позивачу також були виписані первинні документи, а саме рахунки оплату №282 від 27.03.2017, №283 від 30.03.2017 акти надання послуг №1182 від 27.03.2017 та №1183 від 30.03.2017.

3) між ТОВ «ДССЛ» (Покупець) та ТОВ «ЗОЛГАРС» (Постачальник) укладений Договір поставки №20-10/16 від 20.10.2016, за умовами Постачальник постачає і передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця та товаросупровідною документацією, які складають невід?ємні частини цього договору.

На виконання умов зазначеного договору позивачу були виписані первинні документи, а саме рахунок на оплату №1 від 28.10.2016 та видаткова накладна №12 від 28.10.2016

4) Між позивачем та ТОВ «ГОРДАН-СІТІ» здійснення господарських операцій відбувалося на підставі лише первинних документів, що не заборонено діючим законодавством, а саме рахунків - фактури №ГС-020804 від 08.02.2016, №ГС-021512 від 15.02.2016 та видаткових накладних №РН-020804 від 08.02.2016, №РН-021512 від 15.02.2016.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 18.01.2018 №2 та №2, слід зазначити наступне.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК України. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов?язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 №996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону №996-ХIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтвердження її реального (фактичного) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв?язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України).

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження виконання умов договорів та поставки товару суду надано лише копії договорів та рахунків на оплату.

У розгляді цієї справи суд дійшов висновку про те, що сформований позивачем податковий кредит по операціям з ТОВ «АКВІАНС», ТОВ «ТРЕНД СОЛЮШН», ТОВ «ГОРДАН-СІТІ», ТОВ «ЗОЛГАРС» лише на підставі копій договорів та рахунків на оплату не відповідає наведеним вимогам.

При цьому слід зазначити, що подані позивачем договори, рахунки, складенням яких оформлені розглядувані операції, не є належним та достатнім документальним підтвердженням їх реального виконання. Адже, як випливає зі змісту статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», документи мають підтверджувальну силу первинних лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Виходячи з обсягу робіт, які зазначені в актах між позивачем та його контрагентами, а також беручи до уваги загальний обсяг задекларованих операцій, суд зазначає, що під час розгляду справи не отримано доказів наявності у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів, обладнання тощо, необхідних для здійснення господарської діяльності взагалі та, зокрема, для виконання спірних операцій. При цьому обізнаність позивача відносно наведеного при укладанні угод обумовлюється звичайною діловою практикою, а також характером і специфікою угод (обумовлених операцій).

Відтак, враховуючи специфіку та особливості зазначених операцій, під час розгляду справи не надано тих відомостей і документів, які за звичайною діловою практикою супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх фактичне (реальне) виконання, а відтак не доведено фактичного виконання спірних операцій контрагентами позивача.

Зокрема, надаючи оцінку господарським операціям позивача з ТОВ «ГОРДАН-СІТІ» на підставі усного договору, суд встановив, що долучені до матеріалів справи рахунки-фактури не відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме - не містять інформації про посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що проведені позивачем операцій повёязані з його господарською діяльністю, а також доказів того, що відбулися реальні зміни в майновому статі платника податку внаслідок використання результатів отриманих робіт, послуг.

Таким чином, суд визнає, що контролюючим органом доведено факт необґрунтованості отриманої платником податку податкової вигоди, зокрема, з тих підстав, що для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою та операції не обумовлені розумними економічними та іншими причинами (метою ділового характеру). Разом з тим враховано, що діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту, однак податкова вигода не є самостійною діловою метою.

У той же час, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами необхідними первинними документами не підтверджується.

До того ж, на підтвердження своєї позиції відповідач надав копію вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 08.11.2017, щодо визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000027 від 20.06.2017 за обвинувачення ОСОБА_3 (директора ТОВ «Золгарс») у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.205-1 КК України.

Водночас слід зазначити, що наявність первинних документів, які мають обов'язкові реквізити, визначені у законі, не є безумовною підставою для визнання правомірності формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту за умови якщо такі первинні документи складені від імені суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва. Такий висновок зумовлений тим, що статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках надавати передбачені законом податкові вигоди.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 24.05.2016 у справі №21-5332а15, від 14.06.2016 у справі №21-1318а16, від 22.11.2016 у справі №21-2430а16.

Висновки Верховного Суду України полягають у тому, що надання платником податків контролюючому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством, про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, окрім як якщо податковий орган не довів, що відомості, які містяться в документах, є недостовірними. Статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального її підтвердження первинними документами.

Верховний Суд України в постанові від 22.11.2016 у справі №826/11397/14, посилаючись на аргументи судів попередніх інстанцій щодо відсутності у кримінальній справі вироку, зазначив, що така обставина як наявність кримінального провадження, зареєстрованого за фактом вчинення злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України, стосовно фіктивності підприємства - контрагента покупця, не могла бути не врахована судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами. Первинні документи, які виписані фіктивним підприємством, не можуть вважатися належно оформленими документами, що підтверджують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.

Отже, враховуючи, що позивачем не було доведено реальності здійснення господарської операції та факту отримання від контрагента послуг, отримання товару, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову у частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.01.2018 за №2 та №2 .

Щодо податкового повідомлення-рішення від 18.01.2018 за №2, суд вважає за доцільне вказати на наступне.

За змістом пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 ст.120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст.201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог ст.192 та ст.201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Як зафіксовано в акті перевірки, згідно з ІС «Єдиний реєстр податкових накладних» податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, виписані ТОВ «ДССЛ» за листопад, грудень 2015 року, травень, липень, вересень 2017 року (перелік наведений в акті перевірки на стор.32 / а.с.43), зареєстровані в ЄРПН з порушенням законодавчо встановлених термінів, а саме: порушено терміни реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових ладних на загальну суму ПДВ 81 755,07 грн.

Оскільки позивачем у позовній заяві не наведено переконливих доводів на спростування висновків контролюючого органу не наведено, а також достатніх, належних та допустимих доказів, на підставі яких суд міг би прийти до висновку щодо помилковості тверджень відповідача в цій частині, Товариством не надано, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 18.01.2018 за №2.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч.3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом під час розгляду справи не встановлено фактів порушення відповідачем зазначених критеріїв, а тому суд вважає, що відповідач при винесені спірних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно та своєчасно.

Відповідно до п.4 ч.3 ст129 Конституції України та ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів правомірність своїх рішень. В той же час позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем протиправності податкових повідомлень-рішень від 18.01.2018 за №2, №2 та №2, відповідність яких вимогам законодавства встановлена під час розгляду справи. З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Трассір УА» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.А. Добрівська