Справа № 638/8763/18
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/8763/18
Провадження № 2-а/638/432/18
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

за участю:

секретаря Самогньозд О.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання дій неправомірними, про визнання рішення від 17.08.2015 року таким, що не підлягає виконанню, про закриття справи за адміністративним протоколом від 06.08.2015 року,

У С Т А Н О В И В :

Позивач через свого уповноваженого представника 20.06.2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання дій неправомірними, про визнання рішення від 17.08.2015 року таким, що не підлягає виконанню, про закриття справи за адміністративним протоколом від 06.08.2015 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 серпня 2015 року відповідачем розглянуто адміністративний матеріал у відношенні громадянина НР Бангладеш , який знаходився на території України з порушенням вимог перебування іноземних громадян на території України. Було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП. Після чого 17.08.2015 року відповідачем про примусове повернення з України . Вказане рішення прийнято за відсутності позивача. Вважає, що вказане рішення прийнято неправомірно, тому що таке рішення може бути прийнято тільки в судовому порядку. Тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Зазначив, що штраф він не сплатив, а через те, що рішення прийнято без його участі, він не був обізнаний про його існування. Просить визнати причину пропуску строку на судове оскарження рішення поважною, просить поновити строк.

Уповноважений представник відповідача , який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зробив заяву в порядку ст.. 240 КАС України про залишення позову без розгляду.

В обгрунтування доводів заяви зазначено про те, що позивач не знав про прийняте відносно нього рішення до 2018 року. Однак дане твердження не відповідає дійсним обставинам, тому що 17.08.2015 року з даним рішенням позивача було ознайомлено в присутності перекладача, він поставив свій власний підпис та зобов"язався до 16.09.2015 року залишити територію України. Крім того, в з наданих позивачем письмових пояснень вбачається, що він усвідомлював факт нелегального перебування на території України, через що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення та буде вирішено питання про його примусове повернення до країн гир походження.

ОСОБА_3 поданий

тільки 20.06.2018 року, з пропущенням шестимісячного строку звернення до адміністративного суду , містить клопотань про поновлення строків звернення до суду, які не мотивовано .

Уповноважений представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та пояснив, що його довірителем не пропущений шестимісячний строк звернення до суду з дійсним позовом, тому що про порушення свої прав позивач дізнався тільки в 2018 року .

Суд, заслухавши думку учасників провадження, дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України

(в редакції, що діяла на час подання позову) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 123 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається

без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав

для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

20.06.2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій неправомірними, про визнання рішення від 17.08.2015 року таким, що не підлягає виконанню, про закриття справи за адміністративним протоколом від 06.08.2015 року

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржується рішення відповідача від 17.08.2015 року. На виконання цього рішення особу, відносно якої воно прийнято, повідомлено про прийняття такого рішення та про те, що від в строк до 16.09.2015 року має залишити територію України, про що позивачем складено розписку від 17.08.2015 року , яка міститься в матеріалах справи. Саме тоді позивач і мав дізнатися про порушення свого права.

Таким чином, твердження уповноваженого представника позивача про те, що його довіритель дізнався про порушення свого права тільки в 2018 році не відповідають дійсним обставин, що встановлені судом при розгляді даного клопотання.

Позивач звернувся до суду лише 20.06.2018 року , тобто поза строком звернення до адміністративного суду у відповідності до норм ст.. 99 КАС України ( в редакції , чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), та у відповідності до норм ст.. 122 КАС України ( в редакції, чинній на час звернення до суду). Клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду подане разом з позовом, однак наведене підстави в обгрунтування причин поважності пропуску строку не є поважним та не узгоджуються з доказами про те, що позивач обізнаний про прийняття відносно нього оскаржуваного рішення ще з 17.08.2015 року.

Статтею 3 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) у рішенні від 12 березня 2009 року винесеного за наслідком розгляду заяви №20347/03 у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

У відповідності до ч. 8 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За вказаних обставин клопотання уповноваженого представника відповідача обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.. ст. .240, 243 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

Клопотання уповноваженого представника Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ОСОБА_5 про залишення позову без розгляду задовольнити.

ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання дій неправомірними, про визнання рішення від 17.08.2015 року таким, що не підлягає виконанню, про закриття справи за адміністративним протоколом від 06.08.2015 року, залишити без розгляду.

Роз"яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі через суд 1 інстанції апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О.Грищенко