Справа № 520/9685/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 р. № 520/9685/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляхової О.М.,

при секретареві судового засідання - Молчановій О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1226 від 14.05.2018 року, що було винесене Первомайською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області відносно ОСОБА_1;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Підставою подання вказаного позову слугувала незгода позивача із прийнятими відносно нього податкового повідомлення-рішення, яким позивачу збільшені суму податкових зобов'язань по транспортному податку з фізичних осіб.

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1226 від 14.05.2018 року, що було винесене Первомайською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області відносно ОСОБА_1;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Підставою подання вказаного позову слугувала незгода позивача із прийнятими відносно нього податкового повідомлення-рішення, яким позивачу збільшені суму податкових зобов'язань по транспортному податку з фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення - рішення є незаконним, а тому, підлягає скасуванню.

Від представника позивача надійшло клопотання, у зв'язку із неявкою сторони відповідача, розглядати справи у письмовому провадженні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник просив суд у задоволенні позову відмовити, оскільки належний позивачеві транспортний засіб є об'єктом оподаткування, а позивач - платником податку в розумінні положень ПК України. Також, у відзиві зазначений представник просив суд заміни неналежного відповідача з Первомайської ОДПІ на Головне управління ДФС у Луганській області (місцезнаходження: вул. Енергетиків 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська область). Зазначив також, що первинним документом на підставі якого за позивачем обліковується податковий борг є інше податкове повідомлення-рішення аніж те, що заявлено у позовних вимогах. За наведених підстав, у разі залишення позовних вимог у їх первинному вигляді та відмови у заміні відповідача, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, відповідно до вимог ч.9 ст.205 КАС України, вважає можливим розглянути вказану справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. ч.4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено що 04.09.2018 року ОСОБА_1, зареєструвалась як фізична особа-підприємець, відповідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та разом із заявою про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем була подана заява про обрання спрощеної системи оподаткування.

07.09.2018 року Позивачем було отримано лист Київської ОДПІ м Харкова ГУ ДФС у Харківській області №2995/10/20-31-13-19 від 05.09.2018, яким було відмовлено в застосуванні спрощеної системи оподаткування у зв'язку з наявним податковим боргом.

Листом від 18.10.2018 Київська ОДПІ м Харкова ГУ ДФС у Харківській області року на запит Позивача від 11.09.2018 року надала роз'яснення, що станом на теперішній час за позивачем обліковується заборгованість у сумі 25 000,00 гривень по транспортному податку з фізичних осіб, яка була нарахована Первомайською ОДПІ (Попаснянське відділення) ГУ ДФС у Луганській області на підставі податкового повідомлення-рішення №0-1226 від 14.05.2018 року (далі за тестом - Рішення).

Вважаючи вищезазначене рішення протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулась до суду із означеним позовом.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне:

Як встановлено за матеріалами справи 06.10.2017 року ОСОБА_1 був придбаний автомобіль, LAND ROVER RANGE ROVER SPORT 2993, (2014 року випуску), номерний знак НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_3, який вже 13.10.2017 року був знятий з обліку.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII. Згідно вказаного нормативно-правового акта статтею 267 Податкового кодексу України запроваджено транспортний податок.

Так, згідно з п.п. 267.1.1 п. 267.1. ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2. ст. 267 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення) встановлено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

За приписами п.п. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 Податкового кодексу України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Підпунктом 267.5.1 п. 267. 5 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Отже, викладений в законі механізм справляння транспортного податку передбачає, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.267.5.1 ст.267 Податкового кодексу України), а податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (п.267.6.2 ст.267 Податкового кодексу України).

Звідси слідує, що контролюючий орган приймає податкове повідомлення - рішення про визначення розміру транспортного податку фізичній особі - громадянину за звітний базовий податковий період (слід розуміти - поточний календарний рік) протягом дії цього ж звітного податкового року, а не по його завершенню.

Згідно з п.п. 267.6.2. п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Як встановлено за матеріалами справи, листом МВС України за № 31/542зі від 12.12.2018 року на звернення позивача було повідомлено, що згідно за даними обліку автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER SPORT 2993, (2014 року випуску), номерний знак НОМЕР_1, VIN-код : НОМЕР_3, було зареєстровано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_2) у період з 06.10.2017 по 13.10.2017 р.

Судовим розглядом встановлено, що саме на цей автомобіль податковим органом і був нарахований транспортний податок, застосування якого за податковим повідомленням-рішенням оскаржується позивачем по означеній справі.

Суд звертає увагу на те, що, визначення публічного обов'язку за платежем - транспортний податок виникає у платника податків, який має зереєстрований в Україні згідно до приписів чинного законодавства власний легковий автомобіль, тобто такий, що належить йому на праві власності.

Згідно з ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як було зазначено вище, наявними матеріалами справи підтверджується факт того, що

у власності позивача даний автомобіль знаходився один тиждень, тобто з 06.10.2017 по 13.10.2017 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, оскільки, у позивача відсутні всі складові права власності, тому відсутність у позивача об'єкта оподаткування, виключає можливість визначення йому податкового зобов'язання.

Крім того, суд зазначає, що в силу приписів ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція), ст.ст. 6, 8, 19, 62, 129 Конституції України, ст.8 КАС України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.4 Податкового кодексу України, рішень Європейського суду з прав людини у справі Щокін проти України (2010 рік, заяви № 23759/03 та № 37943/06) та у справі Серков проти України (2011 рік, заява 39766/05) усі сумніви стосовно розуміння змісту норм закону та оцінки обставин фактичної дійсності мають тлумачитись на користь платника податків.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень за правилами ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України не довів юридичної правильності і фактичної обґрунтованості спірного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки в ході розгляду справи доводи відповідача про існування у позивача невиконаного податкового обов'язку з транспортного податку за 2018 рік не знайшли свого підтвердження, то суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 205, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В

Адміністративний позов ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2; АДРЕСА_1) до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (, адреса: 93300, Луганська обл., Попаснянський район, місто Попасна, вул. Менжинського, буд. 2-Б) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення №0-1226 від 14.05.2018 року, що було винесене відносно ОСОБА_1.

Стягнути з Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (, адреса: 93300, Луганська обл., Попаснянський район, місто Попасна, вул. Менжинського, буд. 2-Б) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2; АДРЕСА_1) у розмірі 704,80 грн. ( сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08 січня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.