Справа № 826/17132/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 грудня 2018 року № 826/17132/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

розглянувши у спрощеному проваджені адміністративну справу

за позовом

Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

до

Приватного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» в особі Хмельницького монтажного управління ВАТ «Теплоенергомотаж»

про

стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» в особі Хмельницького монтажного управління ВАТ «Теплоенергомотаж», у якому просило суд:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» в особі Хмельницького монтажного управління ВАТ «Теплоенергомотаж» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1 та Списком №2, в сумі 122416,23 грн., в тому числі по Списку №1 – 49321,20 (за період червень 2018 року – серпень 2018 року) і по Списку №2 – 73095,03 (за період червень 2018 року – серпень 2018 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на обов’язок відповідача вчасно сплачувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та №2, передбачений приписами Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі - Закон України № 1058-IV).

Оскільки зазначена сума заборгованості відповідачем не сплачена, позивач з огляду на положення п. 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV та п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1), просив суд стягнути суму заборгованості з відповідача у судовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала направлялась на адресу, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 01013, м. Київ, вулиця Будіндустрії, будинок 5, офіс 210.

Пунктом 1 частини 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про його права та обов’язки, зокрема про право надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.

Відповідачем відзив до суду не подано.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство «Теплоенергомонтаж» в особі Хмельницького монтажного управління ВАТ «Теплоенергомотаж» перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування».

Управлінням виявлено, що Приватне акціонерне товариство «Теплоенергомонтаж» в особі Хмельницького монтажного управління ВАТ «Теплоенергомотаж» має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За відповідачем за період з червня 2018 року по серпень 2018 року обліковується заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списками №1 та №2 у розмірі 122416,23 грн., що підтверджується відповідними розрахунками, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», п. 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» від 19.12.2003 № 21-1, підприємства, на яких працівники вийшли на пенсію на пільгових умовах, здійснюють відшкодування коштів Пенсійному фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем направлено відповідачу повідомлення про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, де зазначений розрахунок сум, які підлягають відшкодуванню.

Проте, відповідач не сплатив Управлінню Пенсійного фонду України зазначені в повідомленні суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чим порушив підпункт 6.8 пункту 6 Інструкції № 21-1, відповідно до якого підприємства щомісяця до 25 числа зобов’язані вносити до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Станом на день розгляду справи відповідач має заборгованість перед позивачем по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з червня 2018 року по серпень 2018 року у розмірі 122416,23 грн.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

З огляду на викладене позов Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12, 72-77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва –

В И Р І Ш И В:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вулиця Герцена, 10, ) задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» в особі Хмельницького монтажного управління ВАТ «Теплоенергомотаж» (01013, м. Київ, вулиця Будіндустрії, будинок 5, офіс 10, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1 та Списком №2, в сумі 122416,23 грн., в тому числі по Списку №1 – 49321,20 (за період червень 2018 року – серпень 2018 року) і по Списку №2 – 73095,03 (за період червень 2018 року – серпень 2018 року).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 – 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко