Справа № 159/5460/18
Суддя: Восковська О. А.
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/5460/18
Провадження № 2-а/159/7/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Восковської О.А.

з участю секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №2 роти №1 УПП у Волинській області Боголіба Максима Костянтиновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора батальйону №2 роти №1 УПП у Волинській області Боголіба Максима Костянтиновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 09.10.2018 року. Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки інспектором поліції неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності. Вказує, що 09 жовтня 2018 року, він керуючи автомобілем "Mersedes-Benz S 500" номерний знак НОМЕР_1, заїхав на АЗС «UPG», що знаходиться по вул.Володимирській в м.Ковелі та здійснив там зупинку. Через декілька хвилин до автомобіля під`їхали працівники поліції та повідомили, що він порушив вимоги ПДР України, оскільки не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, на що він відповів, що ніяких Правил дорожнього руху України не порушував, так як завжди своєчасно подає сигнал повороту, що робив і до зупинки автомобіля. Однак, поліцейський Боголіб М.К., абсолютно не звертаючи уваги на пояснення позивача та на його намагання довести свою правоту, 09.10.2018 року виніс постанову серії ЕАВ №651974 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 425 гривень. При цьому, враховуючи неправомірні дії працівника поліції, ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та відмовився ставити свій підпис у складеній постанові. Позивач зазначає, що оскаржувана постанова не містить викладу його пояснення, хоча вину у вчиненні правопорушення він заперечував, не містить вона також, посилання на докази, які б спростовували його доводи, будь-якими доказами вина позивача у вчиненні правопорушення не доводиться через їх відсутність, а тому оцінка доказів відповідачем не проводилась. За вказаних обставин позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 09.10.2018 року, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

01 листопада 2018 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання 03.01.2019 року не з'явились. Представник позивача ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у відсутності сторони позивача, заявлений позов підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить його задовольнити повністю.

Відповідач - інспектор Боголіб М.К. у судове засідання 03.01.2019 року не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення - судової повістки. Про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на пред'явлений позов не подав.

У відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №651974 від 09.10.2018 року ОСОБА_1 09 жовтня 2018 року о 03 год. 19 хв., керуючи автомобілем Mersedes-Benz S 500 номерний знак НОМЕР_1, в м.Ковель по вул.Олени Пчілки, 4, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2 б ПДР України. За вчинення даного правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із поданого відповідачем відзиву на позовну заяву убачається, що останній позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, вважає їх безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки згідно п.9.2б ПДР України водій транспортного засобу перед перестроюванням, поворотом або розворотом повинен подавати сигнали світловими показчиками повороту відповідного напрямку, чого не було зроблено позивачем, про що і було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено відповідну постанову.

Як убачається із змісту позовної заяви ОСОБА_1 з оскаржуваною постановою не згідний та зазначеного у ній порушення правил дорожнього руху не вчиняв, висловлювання працівника поліції є надуманими, безпідставними та такими, що пояснюють безпричинну та незаконну перевірку його на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Як зазначалось вище, з вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП о 03 год. 19 хв., тоді як із наданого представником позивача ОСОБА_3 відеозапису подій вбачається, що в цей час ОСОБА_1 перебував у приймальному відділенні Ковельської центральної районної лікарні.

Крім того, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення по вул.Олени Пчілки, 4, тобто біля Ковельської центральної районної лікарні, однак ОСОБА_1 туди був доставлений працівниками поліції на службовому транспорті, оскільки його автомобіль залишився на АЗС, що підтверджується вищеназваним відеозаписом, тобто у постанові невірно зазначено місце вчинення правопорушення.

Крім того, у даній постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №651974 від 09 жовтня 2018 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не доведена. Доказів, які підтверджували б факт вчинення позивачем правопорушення, судом не здобуто.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Викладене дозволяє прийти до висновку, що оскаржувана постанова є необгрунтованою, а отже протиправною.

Для захисту позивача від необгрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності оскаржувану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст.1,2,3,7, 245, 251, 280,287 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Постанову серії ЕАБ №651974 від 09.10.2018 року винесену інспектором батальйону №2 роти №1 УПП у Волинській області Боголібом Максимом Костянтиновичем про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати та провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.01.2019 року.

ГоловуючаО. А. Восковська