Справа № 0440/7237/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2018 року Справа № 0440/7237/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Валькирия" до відповідача-1: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної фіскальної служби України про скасування рішення, -
27 вересня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Валькирия» звернулося до суду з позовом до відповідача-1: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, відповідача-2: ДФС України, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати Рішення комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.08.2018 року за №890564/41434138 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 31.05.2018 року;
В обґрунтування позову позивач зазначив, що підприємством за результатами фінансово - господарської діяльності було складено податкову накладну №1 від 31.05.2018 року та направлено до центрального рівня Державної фіскальної служби України на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 31.05.2018 року на загальну суму 663304,56грн., в т.ч. ПДВ 110550,76 грн.
Згідно інформації зазначеної в квитанції №1 від 15.06.2018 року, реєстрацію документу в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту?201.16 статті 201 ПК України.
Рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 22.08.2018 року за №890564/41434138 відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач вважає рішення про відмову у реєстрації ПН необгрунтованим у зв'язку із не дослідженням Комісією усіх доданих документів. Крім того, після зупинення реєстрації податкових накладних позивачем було направлено до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, а саме: договір про надання охоронних послуг, акт здачі - приймання робіт (наданих послуг) №2 від 31.05.2018 року, ліцензія на здійснення підприємством охоронної діяльності; рахунок на оплату, оборотно-сальдова відомість по контрагенту за травень 2018 року.

Також позивач зазначив, що законодавцем абсолютно чітко визначено умови зупинення реєстрації податкової накладної, а саме:

відповідність критеріям (а не критерію) оцінки ступеня ризиків;

ступені ризиків повинні бути достатні для зупинення реєстрації.

Однак, в квитанції № 1 від 15.06.2018 р., реєстраційний номер документу , не зазначено розрахований показник за критерієм, якому відповідає платник податку.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи.

26 жовтня 2018 року на адресу суду від відповідача-2 надійшов відзив на позов.

У відзиві представник відповідача-2 заперечує проти позовних вимог позивача, просить відмовити у їх задоволенні та зазначає, що Комісією (регіонального рівня) прийнято Рішення від 22.08.2018 №890564/41434138 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2018 з підстав надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №1 від 31.05.2018 відповідачем-2 зазначено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

неподання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній /розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

неподання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до норм чинного законодавства повноваження ДФС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно - правового акту.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному державному органу та особам уповноваженим на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення, а отже позовні вимоги позивача про зобов'язання ДФС України зареєструвати вищезазначені податкові накладні є необґрунтованими, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов'язання ДФС України зареєструвати податкові накладні є передчасним.

Крім того, згідно пунктів 18-20 Постанови Кабінету Міністрів від 21.02.2018 №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії складаються з комісій регіонального рівня, у цьому випадку з комісій ДФС у Дніпропетровській області та комісій ДФС України.

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Враховуючи вищевикладене, рішення щодо реєстрації/відмови у реєстрації податкових накладних приймаються комісіями ДФС у Дніпропетровській області за умови дотримання критерію, передбаченого п.23 Порядку.

Підпунктом 14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України, передбачено, що Єдиний реєстр податкових накладних ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Тобто, наведені законодавчі приписи визначають суб'єктивний склад осіб, які будуть учасниками судового процесу (відповідачами) у справах про оскарження протиправної відмови у реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних: головне управління ДФС у Дніпропетровській області -в частині оскарження рішення комісії, яка прийняла рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

ДФС України в частині зобов'язання зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних у випадку визнання протиправними та скасування рішень головного управління ДФС у Дніпропетровській області про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.

За таких обставин, із матеріалів справи вбачається, що зобов'язання зареєструвати податкові накладні, є похідною вимогою до ДФС України від вимог до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, оскільки скасування рішення відповідної комісії контролюючого органу є самостійною підставою для реєстрації відповідної податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 28 Порядку.

31 жовтня 2018 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій останнім зазначено, що твердження відповідача-2 про те, що повноваження ДФС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу є хибними, оскільки дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб'єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб'єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов'язання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Положеннями КАС України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення позову суду надано право прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Окрім цього, Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відтак, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Таким чином, законодавством не передбачений інший спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов'язання ДФС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Валькирия» - позивачем за результатами фінансово - господарської діяльності було складено податкову накладну №1 від 31.05.2018 року та 31.05.2018 року позивач засобами телекомунікаційного зв'язку направив на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 31.05.2018 року на загальну суму 663304,56грн., в т.ч. ПДВ 110550,76 грн.

Про отримання відповідачем вищевказаної податкової накладної свідчить квитанція №1 від 15.06.2018 року за №.

Згідно інформації, зазначеної в квитанції №1 від 15.06.2018 року, реєстрацію документу в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України. Обсяг постачання товару/послуги 80.10 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.п. 2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку.

Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник «D» =0, «Р»=

20 серпня 2018 року позивач направив до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, а саме: договір про надання охоронних послуг, акт здачі - приймання робіт (наданих послуг) №2 від 31.05.2018 року, ліцензію на здійснення підприємством охоронної діяльності; рахунок на оплату, оборотно-сальдова відомість по контрагенту за травень 2018 року.

Рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 22.08.2018 року за №890564/41434138 позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, судом встановлено, що основним видом господарської діяльності ТОВ «Валькирия" є діяльність приватних охоронних служб (код КВЕД 80.10). Охоронну діяльність ТОВ «Валькирия» здійснює на підставі ліцензії МВС України №861 від 17.10.2017року. Також товариство здійснює підприємницьку діяльність за наступними видами діяльності: Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарів широкого асортименту; Код КВЕД 80.20 Обслуговування систем безпеки; Код КВЕД 80.30 Проведення розслідувань; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Валькирия" (Виконавець) та ТОВ "Омега" (Замовник) укладено договір про надання охоронних послуг №1від 01.04.2018 року, предметом якого є здійснення охорони об'єктів замовника на умовах визначених договором.

Факт надання позивачем охоронних послуг ТОВ «Омега» підтверджується договором №201 від 30.04.2018 року, актом здачі - приймання робіт (наданих послуг) №2 від 31.05.2018 року, рахунком на оплату №2 від 31.05.2018 року, податковою накладною за №1 від 31.05.2018 року та оборотно - сальдовою відомістю.

Згідно підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податковий накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 2 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату; чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України визначено, що реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

22 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Постанова №117). Зокрема, Постановою №117 затверджено порядок зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3 цього Порядку податкові накладні / розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та Р, розрахованих у наведеному у цьому підпункті мають такі розміри: D> 0,03, Р<Р м х 1,4, де:

D - розрахункова величина, яка дорівнює S/Т;

S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами;

Т - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування;

Р - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування; і Р м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних, / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну розрахунок коригування.

Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Відповідно до п.4 Порядку у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/ розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/ розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Відповідно до п. 5 Порядку податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показника позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до п. 7 Порядку, у разі коли за результатами моніторингу податкові накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної розрахунку коригування зупиняється.

Тобто законодавцем чітко визначено умови зупинення реєстрації податкової накладної:

відповідність критеріям (а не критерію) оцінки ступеня ризиків - тобто в даному випадку повинна мати сукупність ризикових умов;

ступені ризиків повинні бути достатні для зупинення реєстрації - тобто далеко не кожний ризик є валідним за ступенем достатності.

Відповідно до п. 13 Порядку у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються, зокрема: критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Але в квитанції №1 від 15.06.2018 року, що отримало ТОВ "Валькирия", зазначено: реєстрацію документу в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України. Обсяг постачання товару/послуги 80.10 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.п. 2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник «D» =0, «Р»=.

Тобто в квитанції № 1 від 15.06.2018 р., реєстраційний номер документу , не зазначено розрахований показник за критерієм, якому відповідає платник податку.

Відповідно до п. 2.1 податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій:

- обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Але позивач не відповідає критерію, зазначеному вище, оскільки не придбавав послуги, а сам їх надавав.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ТУ ДФС у Дніпропетровській області, зупиняючи реєстрацію податкової накладної №1 від 31.05.2018, допущено перевищення повноважень при здійсненні функції податкового контролю, що автоматично призводить до визнання таких дій та рішення у вигляді квитанції №1 від 15.06.2018 року протиправними і позбавляє їх будь-яких правових наслідків, у т.ч. компетенції на прийняття рішення комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 22.08.2018 року за №890564/41434138 про відмову у реєстрації ПН.

Згідно п. 21 Постанови № 117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

В реєстрації ПН позивачу було відмовлено з підстави «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні» (документи, які не надано підкреслити).

Отже, сама форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних містить фразу: «документи, які не надано підкреслити».

Але фіскальним органом не зазначено які саме копії документів не надано.

Позивачем були надані органу ДФС письмові пояснення із копіями документів щодо реальності господарської операції. Проте, відповідач не взяв до уваги специфіку діяльності позивача, не провів аналіз даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, не враховував реальність господарської операції з постачання послуг, які сформували об'єкт оподаткування згідно з податковою накладною №1 від 31.05.2018 року, наявність усіх первинних бухгалтерських документів.

Всі первинні документи, оформлені в рамках договору про надання охоронних послуг №1 від 01.04.2018 року, не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу статей 198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Таким чином, первинні документи засвідчують факт реального виконання ТОВ "Валькирия" та його контрагентом господарських зобов'язань.

Водночас слід зазначити, що факт зупинення ПН/PK у ЄРПН не спростовує здійснення позивачем даної господарської операції та наявності дати виникнення події (надання послуг), яка підтверджується первинними документами, на підставі яких складається ПН/РК. Господарська операція, за результатами якої видано податкову накладну № від 31.05.2018 року, мала реальний характер. Позивач під час здійснення господарської операції мав відповідну ліцензію та достатні технічні, людські та матеріальні ресурси.

Беручи до уваги, що у позивача були наявні передбачені чинним законодавством документи, що свідчать про реальність проведення господарських операцій між останнім та ТОВ «Омега», та те, що зазначені документи були надані позивачем контролюючому органу у повному обсязі, підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2018 року були відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову, судові витрати позивача мають бути присуджені із відповідачів на суму 3524,00 грн.

Керуючись ст. ст. 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.08.2018 року за №890564/41434138 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 31.05.2018 року.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України провести реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої товариством з обмеженою відповідальністю «Валькирия», , податкової накладної № 1 від 31.05.2018 року на загальну суму 663304,56грн., в т.ч. ПДВ 110550,76 грн. днем її надходження.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Валькирия" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Валькирия" за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

03 грудня 2018 року.

Суддя В.М. Олійник

З оригіналом згідно.

Суддя В.М. Олійник