Справа № 584/1899/18
Суддя: Данік Я. І.
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/1899/18
Провадження № 2-а/584/2/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02.01.2019 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого судді Данік Я.І.,

за участю: секретаря Худайкулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Путивль справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 грудня 2018 року поліцейський СРПП №4 Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 склав постанову серії ДПО18 №821164 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови, 21 грудня 2018 року він не мав при собі посвідчення водія категорії «В», чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є протиправним та необґрунтованим, оскільки після зупинки автомобіля на вимогу працівника поліції, і на вимогу останнього предявити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та документ, що посвідчує особу, він предявив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та паспорт громадянина України, оскільки було введено військовий стан, однак вимоги предявити посвідчення водія відповідної категорії від працівника поліції не надходило, хоча при собі він мав таке посвідчення. Про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього він дізнався в момент отримання постанови про накладення адміністративного стягнення, йому не були розясненні його права, передбачені ст.286 КУпАП, а також йому не було повідомлено про час та місце розгляду справи. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено лише марку автомобіля, без зазначення моделі, що унеможливлює ідентифіккацію транспортного засобу, яким він керував, а також помилково записано його прізвище ОСОБА_3, в той час коли згідно з паспортом громадянина України та посвідченням водія ОСОБА_1. Окрім того, працівниками поліції не надано належних доказів його вини у вчиненому адміністративному правопорушенні. У зв?язку з викладеним він просив визнати цю постанову протиправною, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.15).

Суд, заслухавши відповідача, який позов не визнав, зазначив, що вимагав від ОСОБА_1 предявлення посвідчення водія відповідної категорії, однак останній його не мав, у звязку з чим було винесено постанову про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 21 грудня 2018 року поліцейським СРПП №4 Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 винесено постанову серії ДПО18 №821164 відносно позивача за ч.1 ст.126 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за те, що він 21 грудня 2018 року о 14 год. 00 хв. по вул.Новеселівська, 121 у м. Путивль керуючи автомобілем «Citroen», реєстраційний номер НОМЕР_1, який не мав при собі посвідчення водія категорії «В», чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху (а.с.9,10).

З цими порушеннями позивач не згоден, про що він зазначає в адміністративному позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Статтею 222 КУпАП визначені повноваження Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 126 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Частинами 1-3 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В той же час, відповідачем в порушення даних вимог не зазначено моделі транспортного засобу, хоча дана інформація міститься у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії САК 384150 (а.с.8), яке було предявлено ОСОБА_1

Також, відповідачем не було заповнено квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови серії ДПО18 №821164, хоча її заповнення передбачене ст.283 КУпАП.

Крім того, як вбачається з копії постанови серії ДПО18 №821164 від 21 грудня 2018 року вона складена відносно ОСОБА_3, хоча згідно з паспортом громадянина України серії МВ 214586 (а.с.5), картки платника податків (а.с.6) та посвідчення водія серії ВВТ №386836 (а.с.7) позивач має анкетні дані ОСОБА_1, що не дає можливості ідентифікувати особу.

Норма ст.251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

У відповідності до пунктів 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії , реєстраційний документ на транспортний засіб, та на вимогу поліцейського повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки вказані документи.

Суд констатує, що ці норми Правил дорожнього руху носять імперативний характер та не дозволяють водієві діяти на власний розсуд.

Однак, як убачається з позовної заяви, позивач дійсно керував автомобілем та на вимогу працівників поліції предявити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та документ, що посвідчує особу він надав відповідне свідоцтво та паспорт громадянина України, оскільки в країні було введено воєнний стан. Оскільки вимоги надання посвідчення водія не надходило, позивач його не надавав, хоча мав при собі, про що повідомляв працівників поліції після складання оскаржуваної постанови.

Відповідачем у судовому засіданні не було надано допустимих та належних доказів того, що до позивача предявлялись вимоги надання посвідчення водія відповідної категорії, а також того, що ОСОБА_1 не мав при собі такого посвідчення.

Крім того, п.п. 8-9 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

В позовній заяві позивач зазначив, що після предявлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та паспорта громадянина України, працівник поліції, нічого не пояснивши, пішов і пізніше повернувся вже зі складеною постановою відносно нього.

Доказів того, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти разом з ним для складання адміністративного протоколу та подальшого винесення постанови і відмови останнього вчиняти ці дії, відповідачем також не надано.

Це дає підстави для висновку про порушення відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою,з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, аналіз викладених правових норм та обставин справи, з урахуванням встановлених порушень при притягненні до адміністративної відповідальності позивача, дає підстави для висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн., і надіслати справу на новий розгляд до Путивльського відділення поліції Головного управління Націонльної поліції в Сумські області.

Керуючись ч.1 ст.126, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст.2, 5-9, 72-77, 90, 243- 246, 250, 271, 286 КАС України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ДПО18 №821164 від 21 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції №4 Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн.

Надіслати справу на новий розгляд до Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумські області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_4