Справа № 200/230/19-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 січня 2019 р. Справа №200/230/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б. перевіривши матеріали позовної заяви Заступника керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, визнання недійсним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу, -

В С Т А Н О В И В:

04.01.2019 року на адресу суду надійшов адміністративний позов з позовними вимогами до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (пров. Дніпропетровський, 15, м. Маріуполь, 87517), третя особа Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 87531) про визнання незаконними дій щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, визнання недійсним повідомлення про повернення від 04.12.2018 року про повернення виконавчого документу щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Жовтневої об'єднаної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області заборгованості зі сплати ЄСВ у розмірі 11188 грн. 29 коп. стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про виконавче провадження" учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені.

Згідно ч. 4 ст. 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Пункт 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Разом з цим, позивачем не обґрунтовано, в чому саме полягає порушення інтересів держави в цьому конкретному випадку, оскільки фактично стягувачем по справі є Маріупольська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області.

При цьому, Маріупольська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, тобто може самостійно здійснювати захист своїх прав у разі, якщо вважає, що бездіяльністю відповідача порушується його права.

На підставі визначених законодавчих актів, суд приходить до висновку, що Маріупольській місцевій прокуратурі №1 необхідно обгрунтувати, в чому полягає порушення інтересів держави та довести необхідність захисту інтересів держави та податкового органу, а також обґрунтувати підстави звернення до суду.

Частинами 1 та 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Оскільки позовна заява подана з порушенням вимог ст. 160, ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, вона підлягає залишенню без руху для надання позивачу часу для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду обґрунтування необхідності звернення до суду в інтересах ДПІ.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Заступника керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, визнання недійсним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання суду, обґрунтування необхідності звернення до суду в інтересах Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Христофоров А.Б.