Справа № 723/4014/18
Суддя: Бужора В. Т.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/4014/18
Провадження № 2-а/723/4574/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Чікал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, до Інспектора патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суду з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 21.10.2018 року, посадовою (службовою) особою, інспектором патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 681410, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 в якій зазначено, що 21.10.2018 року о 13 год. 29 хв. ОСОБА_1 в м.Чернівці. здійснив зупинку другим рядом, під час перевірки документів був відсутній поліс цивільної відповідальності.

Вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення серія ЕАВ № 681410, винесена ОСОБА_2, підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Працівник поліції ОСОБА_2 не надав доказів його правопорушення. Він зупинив його без будь-яких законних підстав, про що він подав йому відповідні пояснення.

Відповідно до вимог ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може перевіряти документи особи виключно у випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи обєкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи обєктом вчинення правопорушення.

ОСОБА_1 працівниками поліції не були розяснені його права як громадянина України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в Постанові відсутній його підпис про ознайомлення його з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, що є неприпустимим при складанні посадовою особою Постанови у справі про адміністративне правопорушення, та грубо порушує вимоги п. 9 Розділу 3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої і Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395.

Таким чином, вказана Постанова не відповідає вимогам Закону України «Про Національну поліцію», нормам КУпАП, та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, та підлягає скасуванню, оскільки він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, скільки норми закону не порушував.

Згідно вимог ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача.

Просить суд скасувати Постанову ЕАВ № 681410, винесену Інспектором патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчать Повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, однак його представник ОСОБА_3 у відзиві на позов просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, розглянувши подані матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, до Інспектора патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу Адміністративного Судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що 21.10.2018 року, посадовою (службовою) особою, інспектором патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 681410, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 в якій зазначено, що 21.10.2018 року о 13 год. 29 хв. ОСОБА_1 в м.Чернівці, здійснив зупинку другим рядом, під час перевірки документів був відсутній поліс цивільної відповідальності, згідно якої його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено штраф в розмірі 425 грн. (а.с.6).

Підставою для винесення оскаржуваної Постанови серії ЕАВ № 681410, інспектором патрульної поліції стало те, що ОСОБА_1 м. Чернівці, здійснив зупинку другим рядом. При перевірці документів відсутній поліс страхування.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною другою статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

На підставі частини першої статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 Кодексу.

Крім того, пунктом 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, інспектором патрульної поліції правомірно в даному випадку винесено саме Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно підпункту "ґ" пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до підпункту "а" пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Таким чином, проаналізувавши зазначені правові норми, суд висновку, що на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов'язаний пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, суд погоджується із доводами позивача ОСОБА_1 в тій їх частині, що відповідачем було допущено порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі.

Пунктом 9 розділу 3 зазначеної Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у справі, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано в якості свідка.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність подій адміністративного правопорушення. Наявність подій правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу Адміністративного Судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, судом було з достовірністю встановлено, що Інспектором патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 при складанні Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 681410, було допущено порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було розяснено його права при розгляді справи по адміністративне правопорушення, не надано доказів вчинення ним правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, до Інспектора патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 2-16, 19-20. 49, 124-126, 131, 159-167, 181, 193, 227-228, 241, 244, 246, 250-251, 255, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, до Інспектора патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 681410від 21.10.2018 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень за порушення ч.1 ст. 126 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до сьомого апеляційного адміністративного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Суддя