Справа № 200/13453/18-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2019 р. Справа№200/13453/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1)

до Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, м. Бахмут, вул. Миру, 35, Донецька область)

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов'язання відповідача виплатити недоотриману пенсію у розмірі 11799 грн. 63 коп.

Ухвалою суду від 4 грудня 2018 року було прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі № 200/13453/18-а за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач протиправно не здійснив в повному обсязі виплату недоодержаної за життя її чоловіка (спадкодавця) пенсію у розмірі 11799 грн. 63 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства уся недоодержана пенсія померлого пенсіонера включається до складу спадщини та повинна бути виплачена на користь позивача.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти заявлених позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, оскільки недоотримана пенсія позивачеві була виплачена в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того відповідачем зауважено, що виплата недоотриманої пенсії була здійснена управлінням за період з 1 липня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 37899 грн. 87 коп., з урахуванням положень статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а пенсія за період з 1 лютого 2015 року по 30 червня 2015 року не була сплачена у зв'язку із відсутністю вини управління в недоотриманні пенсійних виплат ОСОБА_2, оскільки в означений період за поновленням виплати пенсії він не звертався.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_2, виданого Єнакієвським МВ УМВС України в Донецькій області 19 лютого 2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1. Згідно з паспортними даними з 9 травня 1974 року перебувала у шлюбі із чоловіком ОСОБА_2

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Єнакієве Донецької області помер чоловік позивача ОСОБА_2, про що Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 25 листопада 2017 року було видано свідоцтво про смерть НОМЕР_3.

31 липня 2018 року державним нотаріусом Першої бахмутської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено, що спадкоємцем майна, що складається з недоодержаної пенсії в загальній сумі 49695 грн. 50 коп. ОСОБА_2, 1950 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідоцтво про право на спадщин було зареєстровано в Спадковому реєстрі 31 липня 2018 року, що підтверджується відповідним витягом № 52800060.

Також, судом встановлено, що позивач 31 липня 2018 року звернувся до відповідача із заявою про виплату недоодержаної пенсії чоловіка. Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, на підставі зазначеної заяви відповідачем здійснено виплату недоотриманої пенсії в сумі 37899 грн. 09 87. за період, що не перевищує трьох років до дня звернення за отриманням пенсії - з 1 липня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Листом відповідача від 12 листопада 2018 року № 16368/02 на запит уповноваженого представника позивача було надано інформацію, згідно якої повідомлено, що виплата недоодержаної пенсії пенсіонера здійснюється з урахуванням положень статті 46 Закону № 1058, згідно яких за минулий час без обмеження будь-яким строком виплачуються нараховані суми пенсії, не отримані саме з вини органу, що призначає пенсію.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та наданого відзиву відповідача спірним питанням у справі є обчислений відповідачем розмір недоотриманої пенсії померлого пенсіонера, що підлягає виплаті за заявою позивача.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно преамбули до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-VI «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-VI), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Як передбачено положеннями статті 52 зазначеного Закону, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до положень п. 1.5. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який затверджено Постановою від 25.11.2005 року № 22-1 (надалі - Порядок № 22-1), заява про виплату недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю пенсіонера подається особою до органу, що призначає пенсію, в якому померлий пенсіонер перебував на обліку як одержувач пенсії.

Судом встановлено, що померлий пенсіонер перебував на обліку відповідача.

Нормами статті 46 Закону № 1058-VI передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд зауважує, що відповідачем не надано достатніх та переконливих доказів, що померлим пенсіонером пенсійні виплати за період з 1 лютого 2015 року по 30 червня 2015 року не були отримані з власної ініціативи. Доводи відповідача щодо обов'язку звернення ОСОБА_2 до управління за поновленням виплати пенсії суд не приймає до уваги, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність дій щодо припинення виплати пенсії померлого пенсіонера.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначена стаття визначає, як розподіляються обов'язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі, та передбачає активну роль суду у процесі доказування та спрямована на забезпечення повного з'ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Відповідно до частини 3 статті 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, на підставі всіх доказів у їх сукупності та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо виплати недоотриманої пенсії за період з 1 лютого 2015 року по 30 червня 2015 року у розмірі 11799 грн. 63 коп., що включена до складу спадщини, є обґрунтованими та позов таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Згідно з положеннями частини 1 зазначеної статті при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, м. Бахмут, вул. Миру, 35, Донецька область) про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Зобов'язати Бахмутсько-Лиманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 11799 грн. 63 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, м. Бахмут, вул. Миру, 35, Донецька область) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1).

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 3 січня 2019 року. Повне судове рішення складено 3 січня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.