Справа № 806/2737/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року м. Житомир справа №806/2737/18

категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльність та зобов'язання надати повну і достовірну інформацію на звернення від 16.04.2018 та від 02.05.2018,

встановив:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати бездіяльність Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо ненадання повної та достовірної інформації на звернення ОСОБА_1 від 16 квітня 2018 року та 02 травня 2018 року;

- зобов'язати Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надати ОСОБА_1 повну та достовірну інформацію на звернення від 16 квітня 2018 року та 02 травня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звертався до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат із зверненнями від 16 квітня 2018 року та 02 травня 2018 року щодо надання інформації, однак за результатами розгляду вказаних звернень Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат повної та достовірної інформації не надав.

ПРОЦЕДУРА

2. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльність та зобов'язання надати повну і достовірну інформацію на звернення від 16.04.2018 та від 02.05.2018 повернуто позивачу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року скасовано, справу направлено до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

4. Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року прийнято матеріали позовної заяви для продовження розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи в порядку, визначеному статтями 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

5. 27 грудня 2018 року представником відповідача до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 162, частиною першою статті 261 КАС України подано відзив на позовну заяву вих. №02/1507 від 26 грудня 2018 року (а.с. 52-53).

6. 03 січня 2019 року до відділу документального забезпечення суду надійшла відповідь на відзив від 28 грудня 2018 року (а.с. 64).

Суд звертає увагу, що у відповідності до пункту першого частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

У відповідності до частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив. Вказані положення КАС України також були роз'яснені позивачу ухвалою суду від 07 грудня 2018 року.

Враховуючи предмет спору у даній справі, подання відповіді на позовну заяву суперечить чинними нормами процесуального законодавства.

Крім того, згідно з частиною четвертою статті 162 КАС України до відзиву додаються: докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до частини другої статті 163 КАС України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 цього Кодексу.

Позивачем в порушення частини четвертої статті 162, частини другої статті 163 КАС України до відповіді на відзив не було долучено документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги положення частини четвертої статті 162, частини другої статті 163, частини третьої статті 263 КАС України відповідь на відзив від 28 грудня 2018 року не враховується судом при розгляді справи.

7. Згідно з частиною четвертою статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до положень частини п'ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Частиною п'ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У відповідності до змісту позовної заяви, позивач заявлені вимоги обґрунтовує тим, що звертався до відповідача із відповідними зверненнями на отримання публічної інформації, однак, за твердженнями позивача, за результатами розгляду звернень від 16 квітня 2018 року та 02 травня 2018 року запитуваної інформації у повному обсязі позивачем отримано не було, а тому Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат проявляє бездіяльність в частині не надання повної та достовірної інформації на звернення від 16 квітня 2018 року та 02 травня 2018 року. На думку позивача, вказана бездіяльність Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат порушує права позивача на доступ до публічної інформації.

9. Як встановлено із відзиву на позовну заяву вих. №02/1507 від 26 грудня 2018 року, Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. Вказує, що за результатами розгляду звернень ОСОБА_1 від 16 квітня 2018 року та 02 травня 2018 року позивачу було надано достовірну інформацію у повному обсязі, а викладені у позовній заяві відомості щодо наявності протиправної бездіяльності не відповідають фактичним обставинам справи (а.с. 52-53).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

10. ОСОБА_1 звертався до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат із заявою від 16 квітня 2018 року відповідно до змісту якої просив виплатити грошову допомогу як інваліду війни 3 групи за 2018 рік та надати довідку про заборгованість (а.с. 54).

Як встановлено із відповідної відмітки, заяву ОСОБА_1 від 16 квітня 2018 року було зареєстровано відповідачем 17 квітня 2018 року за вх. №02/421.

11. Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом вих. №02/491 від 27 квітня 2018 року повідомив ОСОБА_1 що його звернення від 16 квітня 2018 року розглянуто. Позивачу роз'яснено, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня за 2018 рік відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року №170 проводиться за переліками осіб, які мають право на отримання грошової допомоги, що подаються: Міністерством оборони. Міністерством внутрішніх справ, Національною гвардією, Національною поліцією Державною фіскальною службою, Державною службою з надзвичайних ситуацій. Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Міністерством юстиції. Управлінням державної охорони, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державною спеціальною службою транспорту, Генеральною прокуратурою України, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями, підприємствами, установами, організаціями - щодо осіб, які не перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України або Пенсійним фондом України - щодо осіб, які перебувають на обліку в його органах.

Центром проводиться нарахування та виплата разової грошової допомоги до 5 травня виключно за переліками осіб (списками), які мають право на виплату, та які надходять від вищевказаних у постанові уряду органів та установ (військових формувань, організацій, підприємств). Однак, переліки осіб (списки) у яких були б зазначені дані ОСОБА_1, до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат для здійснення нарахування та виплати таких виплат, не надходили. Враховуючи зазначене, підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня в 2018 році відсутні (а.с. 55).

Як встановлено із наявної у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, лист Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом вих. №02/491 від 27 квітня 2018 року було отримано ОСОБА_1 03 травня 2018 року (а.с. 58).

12. ОСОБА_1 звертався до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат із запитом на отримання інформації від 02 травня 2018 року відповідно до змісту якого просив сповістити інформацію про орган державної влади який забезпечив (надавав списки) та орган державної влади, що виплачував ОСОБА_1 допомогу до 05 травня за 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 роки (а.с. 56).

Як встановлено із відповідної відмітки, запит ОСОБА_1 від 02 травня 2018 року було зареєстровано відповідачем 02 травня 2018 року за вх. №08/482.

13. Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом вих. №11/516 від 04 травня 2018 року повідомив ОСОБА_1 що його запит від 02 травня 2018 року розглянуто. Позивачу роз'яснено, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щороку проводиться Житомирським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальним виплат (далі - Центр) у порядку встановленому відповідними постановами Кабінету Міністрів України, зокрема у 2018 році - постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 №170. Виплата проводиться Центром за переліками (списками) осіб, які мають право на отримання допомоги. Переліки (списки) щороку, у встановлені постановами строки, подаються відповідними державними органами, військовими формуваннями, де особи перебувають на обліку.

Оскільки ОСОБА_1 є пенсіонером, то перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України. ОСОБА_1 у списки на виплату допомоги у 2013-2017 роках включало Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, а саме: Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (а.с. 57).

Як встановлено із наявної у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, лист Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом №11/516 від 04 травня 2018 року було отримано ОСОБА_1 10 травня 2018 року (а.с. 58).

Вважаючи, що відповідач проявляє протиправну бездіяльність щодо ненадання повної та достовірної інформації за зверненнями від 16 квітня 2018 року та 02 травня 2018 року, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. У відповідності до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положеннями статті 19 Конституції України проголошено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Основного Закону встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до статті 40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

15. Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюється Законом України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII (далі - Закон №2657-XII).

Пунктом третім частини першої статті 1 Закону №2657-XII встановлено, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Положеннями статті 20 Закону №2657-XII визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №2657-XII інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

16. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VІ (далі - Закон №2939-VІ).

Статтею 1 Закону №2939-VІ визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями пункту другого частини першої статті 5 Закону №2939-VІ встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону №2939-VІ інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Відповідно до положень статті 13 Закону №2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Частиною першою статті 20 Закону №2939-VІ визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Положеннями частини першої статті 22 Закону №2939-VІ встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону №2939-VІ розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відповідно до положень статті 23 Закону №2939-VІ рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

17. Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення регламентовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №393/96-ВР).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з статтею 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною першою статті 7 Закону №393/96-ВР передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти.

Положеннями статті 19 Закону №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Згідно з положеннями статті 20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

18. Згідно з роз'ясненням Вищого адміністративного суду України, викладеним у постанові Пленуму №10 від 29.09.2016 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації", встановлено, що статтею 40 Конституції України закріплено право особи на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів. Деталізацію наведене право отримало у Законі №393/96-ВР. Відносини з розгляду звернень громадян є основним і єдиним предметом регулювання цього Закону. Тому він є спеціальним у цій сфері, але ним не вичерпується поняття "спеціальний закон", що вживається у частині другій статті 2 Закону № 2939-VІ.

У разі якщо запит на інформацію, який подано згідно із Законом № 2939-VІ, за своїм змістом поєднує предмет регулювання Закону №393/96-ВР та Закону № 2939-VІ, то такий "запит-звернення" повинен розглядатися у відповідних частинах у строк та порядок, передбачені відповідними законами.

ОЦІНКА СУДУ

19. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи оскаржувану бездіяльність на відповідність частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_1 звертався до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат із заявою від 16 квітня 2018 року відповідно до змісту якої просив виплатити грошову допомогу як інваліду війни 3 групи за 2018 рік та надати довідку про заборгованість.

Як встановлено із матеріалів справи, Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом вих. №02/491 від 27 квітня 2018 року надав відповідь ОСОБА_1 на звернення від 16 квітня 2018 року. (а.с. 55) Згідно з наявною у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, лист Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом вих. №02/491 від 27 квітня 2018 року було отримано ОСОБА_1 03 травня 2018 року (а.с. 58).

Суд не погоджується із доводами позивача в частині надання неповної інформації на звернення від 16 квітня 2018 року та зазначає, що позивачу у встановленому законом порядку та строки було повідомлено, що оскільки переліки осіб (списки), які мають право на виплату разової грошової допомоги до 5 травня, у яких були б зазначені дані ОСОБА_1, до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, не надходили, підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня в 2018 році відсутні.

Враховуючи відсутність підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня в 2018 році та, як наслідок, заборгованості щодо такої виплати, що також унеможливлює надання довідки про таку заборгованість, Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надав позивачу у повному обсязі інформацію за зверненням від 16 квітня 2018 року.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що відповідачем було належним чином розглянуто звернення ОСОБА_1 від 16 квітня 2018 року, відповідь надана позивачу у строки та в порядку, передбаченому Законом №393/96-ВР, а запитувана інформація надана у повному обсязі.

20. Щодо доводів позивача в частині наявності протиправної бездіяльності щодо ненадання повної та достовірної інформації за запитом про надання інформації від 02 травня 2018 року, суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_1 звертався до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат із запитом про надання інформації від 02 травня 2018 року відповідно до змісту якої просив відповідно до змісту якого просив сповістити інформацію про орган державної влади який забезпечив (надавав списки) та орган державної влади, що виплачував ОСОБА_1 допомогу до 05 травня за 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 роки.

Як встановлено із матеріалів справи, Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом вих. №11/516 від 04 травня 2018 року надав відповідь ОСОБА_1 на запит про надання інформації від 02 травня 2018 року. (а.с. 55) Згідно з наявною у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, лист Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом вих. №11/516 від 04 травня 2018 року було отримано ОСОБА_1 10 травня 2018 року (а.с. 58).

Суд критично ставиться до доводів позивача в частині не надання повної та достовірної інформації на запит від 02 травня 2018 року та зазначає, що листом Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат вих. №11/516 від 04 травня 2018 року позивачу повідомлено, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щороку проводиться Житомирським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальним виплат у порядку встановленому відповідними постановами Кабінету Міністрів України, зокрема у 2018 році - постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 №170. Роз'яснено, що вказана виплата проводиться Виплата проводиться Житомирським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальним виплат за переліками (списками) осіб, які мають право на отримання допомоги. Переліки (списки) щороку, у встановлені постановами строки, подаються відповідними державними органами, військовими формуваннями, де особи перебувають на обліку.

Позивачу також повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 є пенсіонером, то перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України. Так, ОСОБА_1 у списки на виплату допомоги у 2013-2017 роках включало Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, а саме: Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (а.с. 57).

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що відповідачем було належним чином розглянуто запит ОСОБА_1 про надання інформації від 02 травня 2018 року, відповідь надана позивачу у строки та в порядку, передбаченому Законом №№2939-VІ, а запитувана інформація надана у повному обсязі.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

21. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат при розгляді та наданні відповіді на звернення від 16 квітня 2018 року та запит на отримання інформації від 02 травня 2018 року діяв у відповідності до частини другої статті 19 Конституції України та вимогам частини другої статті 2 КАС України.

22. Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем на виконання частини другої статті 77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів доведено, а позивачем не спростовано належний розгляд та надання повної і достовірної інформації за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 16 квітня 2018 року та запиту ОСОБА_1 на отримання інформації від 02 травня 2018 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 10008. РНОКПП: НОМЕР_1) до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (вул. Чуднівська, 105, м. Житомир, 10005. ) про визнання бездіяльність та зобов'язання надати повну і достовірну інформацію на звернення від 16.04.2018 та від 02.05.2018 - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 08 січня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова