Справа № 320/9/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2019 року м. Київ № 320/9/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши в м. Києві позовну Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології доріг» до Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології доріг» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у Київській області, у якому просить суд:

- скасувати рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, 13.12.2017 №403593/31364143 та зобов'язати ДФС зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №97 від 28.10.2017.

- скасувати рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, від 13.12.2017 №403594/31364143 та зобов'язати ДФС зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №98 від 29.10.2017;

- скасувати рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, 22.05.2018 №716637/31364143та зобов'язати ДФС зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №74 від 20.04.2018.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Зміст позовної заяви, підстави позову у взаємозв'язку з поданими доказами не дають можливості для однозначного висновку про пов'язаність заявлених позовних вимог підставами виникнення або ж доказами.

Предметом позову є рішення податкового органу від 13.12.2017 №403593/31364143, від 13.12.2017 №403594/31364143 та рішення податкового органу від 22.05.2018 №716637/31364143, а також похідні вимоги про зобов'язання контролюючий орган зареєструвати податкові накладні від 28.10.2017 №97, від 29.10.2017 №98 та від 20.04.2018 №74 відповідно.

Спірними рішеннями контролюючий орган відмовив у реєстрації податкових накладних від 28.10.2017 №97, від 29.10.2017 №98 та від 20.04.2018 №74 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Дослідивши спірні рішення, судом з'ясовано, що підстави, з яких контролюючий орган відмовив у реєстрації податкових накладних від 28.10.2017 №97, від 29.10.2017 №29 (рішення від 13.12.2017 №403593/31364143, від 13.12.2017 №403594/31364143), та податкової накладної від 20.04.2018 №74 (рішення від 22.05.2018 №716637/31364143) не є тотожними.

Відрізняються й обставини і докази, якими позивач обґрунтовує протиправність вказаних рішень, що пов'язано зі змінами у податковому законодавстві, що стосуються реєстрації і зупинення реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування.

Так, судом зі змісту позову та доданих матеріалів встановлено, що реєстрацію податкових накладних від 28.10.2017 №97, від 29.10.2017 №98 було зупинено у зв'язку з їх відповідністю критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що були затверджені чинним на той час наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567.

Судом також встановлено, що у зв'язку з зупиненням реєстрації вказаних накладних позивач подав контролюючому органу пакет документів, передбачений Вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567.

Рішеннями комісії ДФС від 13.12.2017 №403593/31364143, від 13.12.2017 №403594/31364143 було відмовлено у реєстрації податкових накладних від 28.10.2017 №97, від 29.10.2017 №98 з підстав надання позивачем копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

При цьому приймаючи зазначені рішення контролюючий орган керувався Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

У свою чергу реєстрацію податкової накладної від 20.04.2018 №74 було зупинено у зв'язку з відповідністю податкової накладної Критеріям ризиковості платника податку, що визначені у листі ДФС від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18, виданому на виконання Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 117.

У зв'язку з зупиненням реєстрації вказаних накладних позивач подав контролюючому органу пакет документів, передбачений пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 117.

Рішеннями комісії ДФС від 22.05.2018 №716637/31364143 було відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання платником податків документів, а саме документів, що свідчать про наявність власних/орендованих виробничих потужностей.

При цьому приймаючи зазначене рішення контролюючий орган керувався підставами, що визначені у пункті 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 117

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що:

- позивачем оспорюються рішення контролюючого органу, що стосувались податкових накладних, складених за результатами поставки товарів з різницею у часі більше ніж один рік;

- реєстрацію податкових накладних від 28.10.2017 №97, від 29.10.2017 №98 та від 20.04.2018 №74, стосовно яких прийняті спірні рішення, було зупинено з різних підстав; зупиняючи реєстрацію вказаних податкових накладних контролюючий орган керувався різними нормативно-правовими актами, зміст яких не є тотожним або подібним;

- з метою розблокування реєстрації податкових накладних позивач надавав контролюючого органу пакет документів, що був передбачений різними нормативно-правовими актами: наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 117;

- спірні рішення прийняті на підставі різних нормативно-правових актів: постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» та Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 117;

- спірні правовідносини на момент прийняття контролюючим органом рішень від 13.12.2017 №403593/31364143, від 13.12.2017 №403594/31364143 та рішення податкового органу від 22.05.2018 №716637/31364143, зокрема в частині підстав зупинення реєстрації податкової накладної, переліку документів, достатніх для реєстрації податкової накладної, підстав для відмови у реєстрації податкової накладної, були врегульовані різними нормативно-правовими актами.

Таким чином, зміст позову та доданих до нього матеріалів не дає підстав для однозначного висновку про виконання позивачем вимог статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, якою врегульовано підстави, за яких позивач може об'єднати в одній позовній заяві декілька позовних вимог.

Суд також звертає увагу позивача, що у випадку, якщо зупинення та/або відмова у реєстрації податкових накладних від 28.10.2017 №97, від 29.10.2017 №98 та від 20.04.2018 №74 були обумовлені різними фактичними та юридичними підставами, об'єднання в одній позовній заяві вимог про скасування трьох рішень комісії ДФС України суттєво ускладнить судовий розгляд у розумний строк, оскільки суду необхідно в межах одного провадження фактично вирішити не пов'язані між собою спори, та надавати окрему юридичну оцінку із застосуванням різних порядків усім доказам за кожним фактом відмови у реєстрації податкової накладної.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання безпосередньо до канцелярії суду:

- уточненої позовної заяви з визначеними у ній позовними вимогами, пов'язаними між собою підставою виникнення або поданими доказами, або

- письмових пояснень та доказів на їх підтвердження з приводу того, що заявлені позивачем вимоги поєднані підставою виникнення та/або поданими доказами з обґрунтуванням необхідності їх розгляду в рамках одного провадження в контексті викладених у цій ухвалі висновків суду.

Керуючись статтями 21, 169, 171, 172, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології доріг» до Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Леонтович А.М.