Справа № 210/4691/16-а
Суддя: Хлистуненко О. В.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4691/16-а
Провадження № 2-а/210/12/18
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
"10" грудня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобузького районного військового комісаріату Міністерства Оборони України, Миколаївського обласного військового комісаріату Міністерства Оборони України про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Новобузького районного військового комісаріату Міністерства Оборони України, Миколаївського обласного військового комісаріату Міністерства Оборони України про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є матір`ю ОСОБА_3 , який був призваний на військову службу за мобілізацією 06.08.2014 року до військової частини пп НОМЕР_1 та звільнений в запас з військової частини пп НОМЕР_2 12.09.2015 року згідно наказу командира військової частини пп НОМЕР_2 від 12.09.2015 року № 190, прийнятий на військовий облік до відповідача 23.10.2015 року. 04.12.2015 року ОСОБА_3 трагічно загинув. За життя син позивача надав всі необхідні документи для призначення йому статусу учасника бойових дій. Однак, на звернення до відповідача, позивач отримала відмову у зв`язку зі смертю сина. Тому, просить зобов`язати відповідача Новобузький районний військовий комісаріатприйняти рішення про надання ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу учасника бойових дій, та видати ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 т в судове засідання не з`явились, до початку судового засідання надали спільну заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник Писаренко І.В. до судового засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Скористався правом на заперечення, в яких зазначив, що 23.10.2015 року ОСОБА_3 після звільнення з військової служби в запас прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для взяття на облік військовозобов`язаних, статус учасника бойових дій йому присвоєно не було, тобто командиром військової частини де проходив службу останній, не було передано відповідний пакет документів до комісії для надання статусу учасника бойових дій. Крім того, у самого ОСОБА_3 , також не було необхідних документів. Внаслідок чого, Новобузьким РВК було направлено запит від 30.10.2015 року командиру військової частини де проходив службу ОСОБА_3 , про витребування документів для надання статусу учасника бойових дій. Відповідь надійшла 10.11.2015 року, після цього Новобузький РВК здійснював виклик ОСОБА_3 для оформлення документів, однак останній на телефонні дзвінки не відповідав, мати повідомила про смерть ОСОБА_3 . За таких обставин ОСОБА_3 за життя не надав відповідачу власноруч написану заяву про присвоєння йому статусу учасника бойових дій, що унеможливлює подальший розгляд цього питання. Також, чинним законодавством районні військові комісаріати не наділені такими повноваженнями як надання статусу учасника бойових дій та видання відповідного свідоцтва про це. Крім того, посилався на ст. 25 ЦК України, якою передбачено, що правоздатність фізичної особи припиняється в момент смерті. Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права. На підставі викладеного просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача Миколаївського обласного військового комісаріату Шахназарян Н.Р. до судового засідання не з`явився, надав суду заперечення на адміністративний позов в яких просив суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 наділена повноваженнями щодо встановлення статусу учасника бойових дій військовослужбовцям, які звільнені з військової служби та не отримала з будь-яких причин відповідний статус у військових частинах під час проходження військової служби. Так, на комісію ІНФОРМАЦІЯ_4 документи щодо встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_3 не надходили, а тому комісія будь-якого рішення з цього приводу не приймала. Крім того, зазначив, що статус учасника бойових дій не є державною нагородою або почесним званням та призначений виключно для надання окремих категорій громадян за особливі заслуги відповідних пільг, переваг та соціальних гарантій. Таким чином, померла особа не може отримати посвідчення учасника бойових дій та скористатися наданими їм пільгами. До того ж, розгляд питання про встановлення статусу учасника бойових дій здійснюється на колегіальній основі , у рамках певної процедури. За таких з обставин вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в адміністративному позову, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.

Згідно пп.10 п.1 Розділу VIІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, розгляд справи продовжено за нормами КАС в редакції від 15.12.2017 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , 06.08.2014 року був призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини пп НОМЕР_1 та звільнений в запас з військової частини пп НОМЕР_2 від 12.09.2015 року згідно наказу командира військової частини пп НОМЕР_2 від 12.09.2015 року №190. Прийняти на військовий облік в Новобузький РВК 23.10.2015 року (а.с. 9, 49, 50).

Крім того, з довідки військова частина польова пошта від 10.11.2015 року №4247 слідує, що солдат ОСОБА_3 , у період з 15.11.2014 року по 11.09.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Витяг з наказу сектору «А» №115 від 15.11.2014 року, Витяг з наказу керівника сектору «А» №257 від 11.09.2015 року (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 7).

Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_1 14.02.2016 року звернулась до Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про надання ОСОБА_3 статусу учасника АТО, який загинув після демобілізації 04.12.2015 року (а.с. 11).

Листом Військового комісару Новобузького РВК № 1423 від 26.04.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що за життя син не надав всіх необхідних документів для розгляду про визначення учасника бойових дій, а нормами законодавства не передбачено видачу посвідчення учасника бойових дій померлій особі (а.с. 12).

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 5 вище вказаного Закону, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до п. 19 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасниками бойових дій визнаються особи: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідний Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року N 413 (далі - Порядок).

Пунктом 4 Порядку визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 6 Порядку для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Згідно з п. 8 Порядку у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії чи керівником підприємства, установи, організації до міжвідомчої комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особа може самостійно звернутися до таких комісій.

З Листа військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 11.09.2015 року слідує, що солдат ОСОБА_4 не отримував посвідчення учасника бойових дій у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 та відповідні документи не подавалися (а.с. 51).

Так, п. 5 Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС .

Відповідно до п.1 розділу І Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, який набрав чинності 16.12.2014 року, Міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій утворена Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції відповідно до пункту 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд прийшов висновку про те, що Новобузький районний військовий комісаріат Міністерства Оборони України не наділений повноваженнями, щодо надання особам статусу учасника бойових дій та видання таких посвідчення.

Що ж стосується залучення під час розгляду справи співвідповідача Миколаївський обласний військовий комісаріату Міністерства Оборони України слідує відмітити наступне.

До канцелярії суду 21.07.2017 року представником позивача подано заяву про залучення іншої особи як співвідповідача, тобто другого відповідача Миколаївського обласного військового комісаріату Міністерства Оборони України. Ухвалою суду від 17.08.2017 року залучено до участі в якості співвідповідача Миколаївський обласний військовий комісаріат Міністерства Оборони України. Однак, представником позивача позовні вимоги уточнено не було, тобто фактично під час розгляду справи позовні вимоги до співвідповідача Миколаївський обласний військовий комісаріат Міністерства Оборони України були відсутні.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачами докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України судові витрати слід віднести за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 139, 242-246, 250, 286 КАС України, суд
ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Новобузького районного військового комісаріату Міністерства Оборони України, Миколаївського обласного військового комісаріату Міністерства Оборони України про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду складено 10 грудня 2018 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко