Справа № 9901/996/18
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 січня 2019 року

Київ

справа №9901/996/18

адміністративне провадження №П/9901/996/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бившевої Л.І. розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 27.12.2018 (згідно з відбитком календарного штемпелю поштового відправлення) подав до Верховного Суду як суду першої інстанції позов до Вищої ради правосуддя, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо тривалого не розгляду повідомлення судді Горностаївського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 від 27.07.2017 про втручання в діяльність судді, загрозу здоров'ю і життю та вжиття заходів забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя;

визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 27.11.2018 № 3618/0/15-18 в частині затвердження висновку за результатами перевірки відомостей, викладених у повідомленні судді Горностаївського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 про втручання у діяльність судді;

зобов'язати відповідача повторно розглянути повідомлення судді Горностаївського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 від 27.07.2017 про втручання у діяльність судді, загрозу здоров'ю і життю та вжиття заходів забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя.

Суд, з'ясовуючи те, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.

У порушення вимог пункту 2 частини п'ятої статті 160 цього Кодексу позивач не зазначив у позовній заяві власного реєстраційного номера облікової картки платника податків за його наявності або номера і серії паспорта громадянина України, а також ідентифікаційного коду юридичної особи (відповідача).

У порушення вимог частини третьої статті 160 цього Кодексу позивач до позовної заяви не додав документа про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим позивач заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання адміністративного позову, обґрунтовуючи його тим, що не отримує заробітну плату близько року, у підтвердження чого посилається на довідку про доходи за шість місяців 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною другою статті 133 цього Кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 06.07.2005 № 2747-IV (зі змінами та доповненнями).

У відповідності до частини другої статті 8 зазначеного Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 8 цього Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд установив, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, що зазначені у частині першій статті 8 Закону України «Про судовий збір», відсутні. Зокрема, позивач не надав доказів тому, що розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання позову, перевищує 5 відсотків його доходу за попередній календарний рік.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору належить відмовити.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подачі адміністративного позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 грн.

У відповідності до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання адміністративного позову немайнового характеру складає 704,80 грн (1762 х 0,4).

В абзаці другому частини третьої статті 6 цього Закону визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З урахуванням положення пункту 23 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суд установив, що позивач має сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в загальній сумі 1409,60 грн (704,80 х 2).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з наданням десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали, протягом якого позивач має надати/надіслати суду заяву, в якій зазначити: власний реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта; ідентифікаційний код юридичної особи (відповідача); документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (реквізити для сплати судового збору: розрахунковий рахунок 6007, отримувач коштів: УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, код банку отримувача (МФО): 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходу бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207, призначення платежу: « 101; судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), номер справи (чи номер касаційного провадження), Касаційний адміністративний суд».).

Керуючись статтями 169, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

...........................

Л.І. Бившева,

Суддя Верховного Суду