Справа № 810/4636/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року № 810/4636/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому позивач просить:

- визнати неправомірним рішення №35 від 27.07.2018 Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1;

- зобов'язати Фастівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 18.07.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, виходячи із заробітної плати за роботу у зоні відчуження за період з 27.04.1986 по 28.04.1986 у розмірі 1146,74 крб./2 дні х 30 календарних днів без обмеження її максимального розміру та з урахування уже проведених виплат.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач незаконно відмовив у перерахунку пенсії на підставі довідки Управління поліції в Київській області №1897/43/30/3-2018 від 11.07.2018 про заробітну плату, посилаючись на відсутність первинних документів, що підтверджують виплату сум, зазначених у довідці.

Позивач звертає увагу, що склад та розмір грошового забезпечення, що були включені до довідки про заробітну плату №1897/43/30/3-2018 від 11.07.2018 були предметом позову у адміністративній справі №810/3614/17, а відтак, у відповідача були відсутні підстави ставити під сумнів факт отримання зазначених сум.

Відповідач позов не визнав, на обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що довідка про заробітну плату, на підставі якої просить здійснити перерахунок пенсії позивач, не підтверджується первинними бухгалтерськими документами, що виключає можливість перерахунку на її підставі пенсії по інвалідності.

10.10.2018 сторони подали до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, без їхньої участі.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 подальший розгляд справи суд вирішив здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з 1984 року по 1989 рік позивач проходив службу в органах внутрішніх справ. Під час аварії на ЧАЕС позивач працював у Фастівському відділі охорони ГУ МВС України в Київській області на посаді командира взводу в званні старшого лейтенанта міліції.

З 27.04.1986 р. по 28.04.1986 р. позивач був відряджений в м. Прип'ять для ліквідації наслідків зазначеної катастрофи. ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 11.10.2006 р.

Крім того, позивач визнаний учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, посвідчення серії НОМЕР_2 видане Київською обласною державною адміністрацією з вкладкою НОМЕР_3 до нього.

Після звільнення з органів внутрішніх справ позивач став на облік та отримує пенсію в Фастівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області, що підтверджується копією посвідчення пенсіонера №124083 від 14.06.1999 р.

Пенсія нараховується на підставі наданих позивачем документів за весь час трудової діяльності, в тому числі і під час роботи в зоні відчуження.

В подальшому позивачу стало відомо, що надані для нарахування пенсії документи з Управління поліції охорони в Київській області про його заробітну плату за період з 01.01.1986 по 31.05.1986 не містять інформації про фактичну заробітну плату за час роботи в зоні відчуження, яка повинна бути нарахована відповідно до вимог діючих на той час постанов ЦК КПРС.

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом та рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2018 року № 810/3614/17 яким позов ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Київській області задоволено в частині та зобов'язано видати йому довідку з урахуванням виплат, а саме: - одноразової виплати в сумі 660,00 крб. за отриману граничну допустиму дозу радіоактивного опромінювання, - премії в розмірі 400,00 крб. за роботу в зоні відчуження, - 5,70 крб. - кошти на харчування, - 7.00 крб. - добові роботу ( службу) в зоні відчуження з 27.04. по 28.04. 1986 року.

На виконання рішення суду Управління поліції охорони в Київській області надало довідку від 11.07.2018 №1897/43/30/3-2018 з урахуванням оскаржених позивачем виплат.

Позивачем дану довідку № 1897/43/30/3-2018 від 11.07.2018 р. про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану за роботу ( службу) в зоні відчуження в м. Прип'ять з 27.04. по 28.04. 1986 року в сумі 1146. 04 крб. разом з заявою №1926 від 18.07.2018 надано для відповідача для перерахування пенсії.

Однак відповідач прийняв рішення № 35 від 27 липня 2018 року, яким відмовив позивачу у перерахунку пенсії з посиланням на відсутність первинних документів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням та його підставами, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 49 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №796-XII) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Після 1 січня 2015 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 4, не встановлюється.

Відповідно до частини першої статті 54 Закону №796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно із приписами статті 57 Закону України №796-XII, обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №1210), яким визначений механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку №1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться у залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Згідно з абзацом 4 статті 15 Закону України №796-XII, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об'єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Таким чином, підставою для обчислення пенсії у розмірі відшкодування фактичних збитків є довідка про заробітну плату, одержану за період роботи в зоні відчуження, яка видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за призначенням (перерахунком) пенсії. Якщо такі підприємства ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки видаються правонаступником або державними архівними установами.

Форму довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках затверджено наказом Міністерства соціального захисту населення України № 644 від 12.10.2012.

Як вбачається з матеріалів справи, для перерахунку пенсії позивачем Фастівському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Київської області було надано довідку про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках №1897/43/30/3-2018 від 11.07.2018, що за формою та змістом відповідає вимогам наказу Міністерства соціального захисту населення України № 644 від 12.10.2012.

Відповідач не заперечував, що зазначена довідка за формою відповідає вимогам чинного законодавства та має необхідні для перерахунку пенсії відомості.

Разом з цим, відповідач наполягає, що складові грошового забезпечення, зазначені у довідці №1897/43/30/3-2018 від 11.07.2018, та факт безпосереднього отримання позивачем сум грошового забезпечення, вказаних у довідці, не підтверджується первинними документами. Суд зазначає, що наведені аргументи стали єдиною підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Про існування будь-яких інших перешкод для перерахунку пенсії відповідач у відзиві на позовну заяву не повідомив.

Посилання відповідача на те, що складові грошового забезпечення, зазначені у довідці №1897/43/30/3-2018 від 11.07.2018, не підтверджені первинними документами, суд до уваги не приймає, оскільки належність позивачеві сум, вказаних у довідці, була встановлена постановою Київського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 у справі №810/3614/17.

Цією ж постановою Київський окружний адміністративний суд зобов'язав Управління поліції охорони в Київській області нарахувати та виплатити позивачу недоплачену суму грошового забезпечення за роботу у зоні відчуження в період з 27.04.1986 по 28.04.1986 а саме: премію за роботу в зоні відчуження в розмірі 500,00 крб; добові в сумі 7,00 крб; за харчування 5,70 крб..

Частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 5 цієї ж статті, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Будь-яких доказів, які б спростували висновки Київського окружного адміністративного суду, викладені ним у постанові від 20.04.2018 у справі №810/3614/17, відповідач не надав.

Суд також зазначає, що відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тотожні повноваження територіальних органів Пенсійного фонду України визначені й у статті 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Доказів того, що на виконання даних повноважень відповідачем направлялись запити про надання підтверджуючих документів або вчинялись інші дії і за наслідками таких дій відповідачем були отримані докази, що свідчать про невідповідність сум, зазначених у довідці про заробітну плату фактичним обставинам, відповідач під час розгляду справи не надав.

Беручи до уваги, що обставин, встановлених постановою Київського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 у справі №810/3614/17 відповідач під час розгляду справи не спростував, суд дійшов висновку, що правових підстав для відмови у перерахунку позивачеві пенсії відповідно до довідки №1897/43/30/3-2018 від 11.07.2018 відповідач не мав.

Одночасно з цим суд бере до уваги роз'яснення, викладені у листі Міністерства праці України, Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильський АЕС, Міністерства фінансів України від 29.10.1992 №09-3751; №1082/3к; №13-412/308, у яких повідомлялось, що якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без урахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно із законодавством. При цьому, визначена таким чином заробітна плата не індексується, не виплачується, а тільки враховується при нарахуванні пенсії.

Водночас у листі Мінсоцполітики від 09.06.1995 № 224/8.13 зауважено, що підприємства і організації у разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Оскільки склад та розмір грошового забезпечення позивача, що вказані у довідці про заробітну плату №1897/43/30/3-2018 від 11.07.2018, були встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, у суду відсутні підстави вважати, що зміст довідки носить недостовірний характер або здійснені у ній розрахунки є помилковими.

Беручи до уваги викладене, рішення Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 27.07.2018 №35 яким позивачеві відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату №1897/43/30/3-2018 від 11.07.2018 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, у разі виникнення права на підвищення пенсії, провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 18.07.2018, пенсія позивача підлягає перерахунку з 01.08.2018.

Щодо вимог позивача про перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру то суд зазначає, що вказана вимога носить загальний характер та є вимогою на майбутнє. Водночас, для захисту права суду необхідний факт його порушення, а чи відбудеться це у майбутньому - невідомо (ВСУ у справі № 6-951цс16 від 24 травня 2017 року).

Враховуючи, що лише порушене право підлягає захисту, а не ті права та інтереси які, можливо, у майбутньому будуть порушені, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупередженне та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому.

Виходячи зі змісту статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи. Отже, зобов'язання, встановлені в резолютивній частині рішення суду, не можуть поширюватись на майбутнє. Таким чином, неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки наразі відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є частково обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення ним інших судових матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 27.07.2018 №35 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Фастівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 01.08.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи із заробітної плати за роботу в зоні відчуження за період з 27.04.1986 по 28.04.1986 в розмірі 1146,04 крб.:2 дні х 30 календарних днів з урахуванням уже проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.