Справа № 822/2087/18
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2087/18

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

26 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна фірма "Нефедівське" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року (повний текст виготовлено 30.08.2018) у справі за адміністративним позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна фірма "Нефедівське" до Міністерства юстиції України про визнання протиправним, скасування наказу та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрна фірма "Нефедівське" (далі СТОВ "Аграрна фірма "Нефедівське") звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 25.04.2018 1401/7 "Про відмову у задоволенні скарги СТОВ "Аграрна фірма "Нефедівське" від 28.03.2018";

-зобов'язати Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу СТОВ "Аграрна фірма "Нефедівське" від 28.03.2018, зареєстровану у Міністерстві юстиції України 03.04.2018 за 10300-33-18.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним вище судовим рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року як таке, що ухвалене із порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що позивачем до скарги долучено всі наледним чином засвідчені копії документів.

Також, скаржником зазначено, що судом першої інстації безпідставно застосовано до спірних правовідносин положення Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55, яким затверджено Національний стандарт "Вимоги до оформлення документів", оскільки копії документів, які долучались до скарги, не є організаційно-розпорядчими документами.

19.11.2018 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, мотивований тим, що позивачу обгрунтовано відмовлено у задоволенні скарги, оскільки остання не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення про державну реєстрацію.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повноважного представника для участі у справі, до суду не направив.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі останнього в порядку письмового провадження.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що СТОВ "Аграрна фірма "Нефедівське" укладено договори оренди землі з власниками земельних ділянок за кадастровими номерами:

:04:002:0307, :02:004:0049, :04:002:0053, :04:002:0058, :02:013:0006, :02:004:0028, :04:002:0134, :04:002:0083, :02:004:0132, :02:004:0070, :02:013:0021, :02:013:0018, :02:004:0058, :02:004:0138, :02:013:0028, :02:004:0075, :04:002:0063, :04:002:0285, :02:007:0005, :04:002:0054, :04:002:0069, :04:002:0071, :04:002:0110, :04:002:0135, :04:002:0085, :04:002:0161, :04:002:0150, :02:004:0001, :02:013:0019, :02:011:0015, :04:002:0185, :02:004:0088, :04:005:0007, :04:002:0112, :04:002:0277, :02:004:0013, :04:002:0055, :04:002:0065, :04:002:0073, :04:002:0116, :04:002:0080, :04:002:0084, :02:004:0073, :04:002:0153, :02:013:0022, :02:011:0014, :04:002:0276, :02:004:0095, :02:004:0092, :04:005:0006, :04:002:0113, :04:002:0277, :04:002:0053, :04:002:0056, :04:002:0066, :04:002:0074, :04:002:0117, :02:004:0033, :04:002:0097, :02:004:0077, :04:002:0154, :04:002:0126, :02:004:0053, :04:002:0226, :02:004:0081, :04:002:0170, :04:002:0062, :04:002:0163, :02:004:0078.

Між тим, протягом грудня 2017 року ТОВ "Подільська зернова компанія" також укладено договори оренди з тими ж орендодавцями на ті ж земельні ділянки.

Державна реєстрація прав користування зазначеними земельними ділянками за ТОВ "Подільська зернова компанія" проведена державним реєстратором КП "Бюро нерухомості "Поділля" Хмельницької області Кметь В.Л.

Вважаючи, що державний реєстратор при здійсненні реєстрації грубо порушив вимоги Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових праві на нерухоме майно та їх обтяжень, СТОВ "Аграрна фірма "Нефедівське" 28.03.2018 звернулося до Міністерства юстиції України зі скаргою, в якій просило скасувати рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію інших речових прав.

25.04.2018 Міністерством юстиції України винесено рішення про відмову у задоволені скарги з тих підстав, що скарга оформлена без дотримання вимог ч.5 ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме: додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку.

Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено протиправності наказу Міністерства юстиції України від 25.04.2018 1401/7 "Про відмову у задоволенні скарги СТОВ "Аграрна фірма "Нефедівське" від 28.03.2018", а відповідач в свою чергу навів достатньо доказів на підтвердження правомірності спірного наказу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV). Зокрема вказаним законом визначено повноваження Міністерства юстиції України у спірних правовідносинах.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов'язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

За правилами частин 1 та 2 статті 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає, зокрема, скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір) (п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону № 1952-IV).

Частиною 3 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" регламентовано, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 30 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно з ч. 6 ст. 37 Закону № 1952-IV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про, зокрема, задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" та "д" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Крім того, частиною 8 ст. 37 Закону № 1952-IV передбачено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Отже, однією з підстав для відмови у задоволенні скарги є її оформлення без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті.

У свою чергу, частина п'ята статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 37 Закону №1952-IV).

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок №1128).

Згідно з п. 2 Порядку №1128 для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

В пп.2 п.5 Порядку №1128 визначено, що перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги.

У разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу (п.7 Порядку №1128).

Так, Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики розроблено ДСТУ 4163-2003, затверджені наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 N 55.

Відповідно до п.1 ДСТУ 4163-2003 цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі - документи) - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності:

- органів державної влади України, органів місцевого самоврядування;

-підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності (далі- організацій).

Згідно п.5.27 Стандарту, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для відмови у задоволенні скарги на дії державного реєстратора, викладеною у наказі Міністерства юстиції України від 25.04.2018 № 1401/7 є те, що скарга не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення про державну реєстрацію прав, а саме: копії документів не містять назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчила копію, а також дати їх засвідчення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, встановивши невідповідність скарги вимогам ч.5 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», прийняв мотивоване рішення про відмову в її задоволенні.

Стосовно доводів апелянта про те, що документи додані до скарги не відносяться до організаційно-розпорядчих, а тому до їх оформлення безпідставно застосовано вимоги ДСТУ 4163-2003, колегія суддів звертає увагу останнього на те, що перелік докуметів, зазначених п.1 ДСТУ 4163-2003 не є вичерпним, однак зазначено, що ці документи мають бути створені в результаті діяльності підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності.

Так з матеріалів справи встановлено, що окрім паспортів, державних актів на право власності на землю та ідентифікаційних кодів, позивачем до скарги додано копії договорів оренди і актів приймання та передачі замельної ділянки, які є документами, що створені в результаті діяльності СТОВ АФ "Нефедівське".

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що позивач, який своєю печаткою засвідчив копії паспортів, державних актів на право власності на землю та ідентифікаційних кодів не є особою, яка наділена правом засвідчення документів, які останнім не видавались.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 205, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна фірма "Нефедівське" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.