Справа № 400/2693/18
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2019 р. № 400/2693/18
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54003

до відповідача:Миколаївської митниці ДФС, вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017

про:визнання протиправним та скасування рішення від 26.10.2018 № UА504170/2018/000012/2,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, звернувся до адміністративного суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування заявленої митної вартості товарів від 26.10.2018 № UA504170/2018/000012/2.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 26.10.2018 № UA504170/2018/000012/2 є необгрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню, оскільки останнім визначено іншу вартість товару на рівні 821 485,36 грн. (28 991,30 доларів США) на підставі ст. 57, ст. 64 Митного кодексу України у зв'язку з тим, що подані документи на думку відповідача, не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки митна вартість заявлена декларантом до митного оформлення за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору, контракту) щодо товарів які імпортуються (вартість операції), оформлена без всіх даних щодо числових значення складових митної вартості товарів. Декларантом невірно обраний метод визначення митної вартості відповідно з вимогами ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України. Документи надані при митному оформлені, містили розбіжності та неточності. Загальна сума перерахованих коштів 9 802,95 доларів США не відповідає сумі, зазначеної у проформі- інвойсі ТР - UAMT80807 від 01.08.2018 та інвойсі DL2018016 від 11.09.2018. Експортна декларація не відповідає вимогам ст. 254 МК України.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

01.08.2018 між позивачем та фірмою Cixi Topure Filtration Equipment Co.,Ltd укладено контракт № 20180807, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує фільтри очищення води і частини фільтрів очищення води на умовах FOB - Ningbo (INCOTERMS 2010), відповідно до інвойсом на кожну поставку. Інвойс є невід'ємною частиною цього контракту. Ціни товару, позначені в інвойсах, даються в доларах США (USD), на умовах FOB - Ningbo (INCOTERMS 2010). Загальна вартість контракта складається з сум інвойсів, які є невід'ємною частиною дійсного контракту. Продавець відвантажує товар протягом 30 днів з моменту отримання передоплати (п. 6.1). Попередня оплата в розмірі 100 % від суми інвойсу (п. 7.2).

25.10.2018 позивач пред'явив до митного оформлення обладнання для фільтрування або очищення води - картриджі 10"СТО carbon у кількості 19 225 шт. за ціною 0,51 доларів США за одну штука на загальну суму 9 804,75 доларів США, торгівельної марки TOPURE, країни походження Китай, придбаний у компанії - Cixi Topure Filtration Equipment Co.,Ltd.

Для підтвердження митної вартості позивачем разом із електронним декларуванням надано пакет документів: пакувальний лист від 11.09.2018, проформа на передоплату від 01.08.2018 № TP-UAMT80807, комерційний інвойс від 11.09.2018 № DL2018016, коносамент від 15.09.2018 № ONEYNBBT1993700, CMP від 25.10.2018 № 11, Сертифікат походження від 14.09.2018 №18C3302A7F78/00002(CCPIT774); Акт митного огляду Одеської митниці ДФС України від 24.10.2018 UA500030/2018/3717; Платіжне доручення в іноземній валюті від 10.08.2018 № 6; Платіжне доручення в іноземній валюті від 18.09.2018 № 7; Рахунки експедитора від 19.10.2018 №№ЧБИ175, ЧБИ176; Платіжне доручення про оплату рахунків експедитора від 23.10.2018 № 518; Довідка про транспортні витрати від 19.10.2018 № 19102108/01; Лист ФОП ОСОБА_1 що вантаж не страхувався від 20.10.2018 № 26; Контракт від 01.08.2018 № 20180807; Договір - доручення від 07.09.2018 № 0709/18; Копія митної декларації країни відправника від 12.09.2018 № 17313837; Лист ФОП ОСОБА_1 - перелік посилань з комерційними пропозиціями на аналогічний товар в Китаю від 25.10.2018 № 27.

Митна вартість товару у митній декларації UA504170/2018/009227 обрахована та вказана у графі 12 декларації за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, у відповідності до вимог ст.ст. 51, 53, 57, 58 МК України.

Вартість товару по рядку 22 митній декларації UA504170/2018/009227 позивач визначив за ціною договору та інвойсу в сумі 306 849,15 гри. (9804,75 доларів США за офіційним курсом Нацбанку України на дату митного оформлення з урахуванням транспортних витрат).

Відповідач рішенням про коригування заявленої митної вартості товарів від 26.10.2018 № UA504170/2018/000012/2 визначив іншу вартість товару на рівні 821 485,36 грн. (28 991,30 доларів США) на підставі ст.57. ст.64 МК України у зв'язку з тим, що подані документи, на думку відповідача, не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього кодексу.

Позивач уклав контракт на поставку обладнання для фільтрування або очищення води

- картриджі 10"СТО carbon у кількості 19 225 шт. на загальну суму 9 804,75 доларів США (сплата здійснена на підставі проформи - інвойсу № ТР-UAMT80807 від 01.08.2018 - 10.08.2018 та комерційний інвойс DL2018016 від 11.09.2018 - 18.09.2018).

Для підтвердження числових значень складових митної вартості позивач надав рахунок № ЧБИ 175 від 19.10.2018 за яким сплачено 29 740,60 грн., з них 29 025,85 грн. за морський фрахт (за межами України), 714,75 грн. сплата агентської винагороди (на митній території України) та рахунок № ЧБИ 176 від 19.10.2018 на суму 27 279,03 (організація транспортно - експедиційного обслуговування на території України), що також підтверджується листом від 19.10.2018 № 19102108/01 (а.с. 27).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки позивачем доведено та матеріалами справи підтверджено, що надані для митного оформлення товару документи не містять розбіжностей, в них відсутні ознаки підробки та вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, та що підтверджують можливість визначення митної вартості за першим методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Судовий збір розподіляється відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54003 РНОКПП НОМЕР_2) до Миколаївської митниці ДФС (вул. Московська,57-а, м. Миколаїв, 54017 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС про корегування митної вартості товарів від 26.10.2018 № UA504170/2018/000012/2.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС (вул. Московська,57-а, м. Миколаїв, 54017 ) на користь Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54003 код ЄДРПОУ НОМЕР_2) судовий збір у сумі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.), сплачений квитанцією від 01.11.2018 № 0.0..1.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко