Справа № 140/2514/18
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2514/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А. Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення обчислення, нарахування і виплати компенсації за втрату частини доходів (пенсії) у звязку з порушенням строку їх виплати, а саме, з 01 січня 2016 року по листопад 2018 року, зобовязання невідкладно здійснити обчислення, нарахування і виплату компенсації за втрату частини доходів (пенсії) у звязку з порушенням строку їх виплати, а саме, з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 листопада 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив обчислити, нарахувати і виплатити належну йому суму грошової компенсації за несвоєчасну виплату частини пенсії з 01 січня 2016 року за весь період затримки виплати. Проте, листом від 16 листопада 2018 року № 1234/Г-01 відповідач повідомив про відсутність правових підстав для нарахування та виплати грошової компенсації за несвоєчасну виплату частини пенсії, оскільки, відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі № 803/277/18 відповідачем 30 січня 2018 року було здійснено перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, а розмір доплати за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року становить 60 310 грн 32 коп., виплата якої буде здійснюватися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби,та деяким іншим категоріям осіб». Разом з тим, відповідач не заперечує, що право позивача на перерахунок пенсії виникло з 01 січня 2016 року, в той час, як перерахунок пенсії здійснено лише 30 січня 2018 року. З таким рішенням відповідача позивач не погоджується, оскільки вважає, що воно прийнято з порушенням норм чинного законодавства України.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України заявами по суті справи є позов та відзив.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 26 грудня 2018 року №10374/06-39 представник відповідача позов заперечив, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своєї позиції вказав, що з 01 січня 2016 року згідно із розпорядженням від 22 березня 2018 року був проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 З 01 січня 2018 року проводиться виплата перерахованої пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби,та деяким іншим категоріям осіб» в такому порядку: за 2016 рік щомісячно окремою сумою у розмірі 50 % з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року; за 2017 рік щомісячно окремою сумою у розмірі 100 % з 01 січня 2020 року до забезпечення повної виплати розрахованої суми. Вважає, що ГУ ПФУ у Волинській області строків виплати пенсії не порушено. Затримки у виплаті пенсії, встановленої статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» не відбулося.

З наведених вище підстав відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

28 грудня 2018 року позивач подав відповідь на відзив, хоч згідно із частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України заявами по суті справи є позов та відзив. Мотиви, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, ідентичні тим, що викладені у позові.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років, як колишній працівник Міністерства внутрішніх справ України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року у справі № 803/289/18 визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 М І. у звязку із внесенням змін до грошового забезпечення поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції»; зобовязано ГУ ПФУ у Волинській області провести з 01 січня 2016 року, без обмежень будь-яким строком, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900-VIII та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» із врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення. Дане рішення набрало законної сили 03 травня 2018 року.

ГУ ПФУ у Волинській області згідно із розпорядженнями від 22 березня 2018 року та 02 травня 2018 року, 01 квітня 2018 року на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року у справі № 803/289/18, постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 від суми місячного грошового забезпечення, зазначеного у довідці Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 19 березня 2018 року № 554. Виплата перерахованої пенсії у розмірі 60 310 грн 32 коп. за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року позивачу в повному обсязі на даний час не проведена, проте проводиться в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

07 листопада 2018 року позивач звернувся до що ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, у якій просив провести нарахування компенсації за період з 01 січня 2016 року за весь період затримки виплати відповідно до вимог Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 16 листопада 2018 року № 1234/Г-01 надало позивачу відповідь, у якій зазначило, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду проведено перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2016 року, виплата якої в сумі 6 898 грн 10 коп. проводиться з 01 січня 2018 року. Доплата перерахованої пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року в сумі 60 310 грн 10 коп. буде виплачуватись у порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування і не виплати йому суми компенсації за несвоєчасно виплачену частину пенсії за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено статтею 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 цього Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Європейський суд з прав людини у справі «ОСОБА_2 проти Італії» зазначив, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 336/4675/17.

Відтак, оскільки відповідач не здійснив належні позивачу нарахування та виплату суми пенсії, то суд дійшов висновку про наявність підстав для компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати.

Водночас, суд зазначає, що позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області підлягає до задоволення в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобовязання здійснити обчислення, нарахування і виплату компенсації за втрату частини доходів (пенсії) у звязку з порушенням строку їх виплати, з 01 січня 2016 року по день проведення перерахунку, а саме 01 квітня 2018 року.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вимог частини другої статті 9, частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Волинській області щодо не проведення обчислення, нарахування і виплати компенсації за втрату частини доходів (пенсії) у звязку з порушенням строку їх виплати, а саме з 01 січня 2016 року по 01 квітня 2018 року; зобовязання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити обчислення, нарахування і виплату ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів (пенсії) у звязку з порушенням строку їх виплати, а саме з 01 січня 2016 року по 01 квітня 2018 року, а в задоволенні решти позовних вимог належить відмовити

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось, так як позивач на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подали.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не проведення ОСОБА_1 обчислення, нарахування і виплати компенсації за втрату частини доходів (пенсії) у звязку з порушенням строку їх виплати, а саме з 01 січня 2016 року по 01 квітня 2018 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) здійснити обчислення, нарахування і виплату ОСОБА_1 (43021, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) компенсації за втрату частини доходів (пенсії) у звязку з порушенням строку їх виплати, а саме з 01 січня 2016 року по 01 квітня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк