Справа № 2-а-2909/11
Суддя: Меженнікова С. П.
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №6-а/748/1/19
Єдиний унікальний № 2-а-2909/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2019 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Решітько А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові заяву ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2018 року до суду звернулася ОСОБА_2 (далі - заявниця) із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі № 2-а-2909/11, з ОСОБА_3на неї.

В обгрунтування заяви зазначено, що вона є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, якому за рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.04.2011 була перерахована і призначена до виплати щорічна грошова допомога на оздоровлення за 2010 рік, як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 3 групи інвалідності, у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На думку заявниці, оскільки вона після смерті чоловіка прийняла спадщину, є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину тому, і відповідно, є правонаступником у виконавчому провадженні.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Боржник - Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації явку свого представника не забезпечив. Представником заявника - ОСОБА_4 надано клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому зазначено про підтримання поданої заяви.

Головне управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання явку своїх представників не забезпечили, надавши заяви про розгляду справи без участі їх представників ( а.с. 45, 46 ).

Відповідно до положень ст. 379 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в зв'язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Частиною 1 ст. 264 КАС (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), яка кореспондується із ч. 1 ст. 379 КАС (у редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 Цивільного кодексу).

У відповідності до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст.1219 Цивільного кодексу не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

При цьому, статтею 1227 Цивільного кодексу визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення правонаступник має у випадку, якщо щорічна грошова допомога була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримана померлим.

Згідно записів у копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 13).

Згідно наданої 29.12.2018 року інформації Управлінням соціального захисту населення, відповідно до рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.04.2011 по справі № 2-а-2909/11 ОСОБА_3 здійснено перерахунок щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік, як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 3 групи інвалідності, у розмірі 3674,00 грн. Виплата коштів не проводилася в зв"язку з відсутністю коштів на виконання судових рішень ( а.с. 48).

Спадкоємицею після померлого ОСОБА_3 є його дружина - ОСОБА_2, яка прийняла спадщину та отримала 08.11.2018 свідоцтво про право на спадщину законом на щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2010 рік, яка була нарахована її чоловіку за рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.04.2011 по справі № 2-а-2909/11, у розмірі 3674,00 грн , що підтверджується копією спадкової справи, яка надійшла із Чернігівської районної державної нотаріальної контори, за № 443/2017, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. ( а.с. 34-44 ).

Таким чином, неодержана за рішенням суду щорічна грошова допомога, що належала ОСОБА_3 і залишилася ним не одержаною в зв'язку із його смертю, повинна бути виплачена його правонаступнику - дружині ОСОБА_2.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) зазначено, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, слід замінити сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_3 на його правонаступника: ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 243, 379 КАС України, ст. 1,15 Закону України «Про виконавче провадження»,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні,задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2011 року по справі № 2-а-2909/11, з ОСОБА_3 на його правонаступника: ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: С.П. Меженнікова