Справа № 752/16838/17
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/111/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Якушко Т.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Рибак Т.О.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов»язання призначити пенсію у зв»язку із втратою годувальника, померлого ОСОБА_4 у розмірі 50% від розміру пенсії, призначеної ОСОБА_4 на день смерті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач була дружиною ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 75 років.

На момент смерті він отримував пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Після смерті чоловіка позивач звернулась до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою про переведення її на пенсію в зв»язку з втратою годувальника, оскільки вона також досягла пенсійного віку.

Пенсія була виплачена їй не в повному обсязі.

23.08.2016 р. позивач звернулась до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою про переведення її на пенсію про втраті годувальника в розмірі, визначеному Законом України «Про державну службу»

Правобережне об»єднань управління Пенсійного фонду України в м.Києві відмовило їй у вчиненні зазначених дій з посиланням на положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р.

Зазначену відмову позивач вважає протиправною, оскільки в своїй заяві вона не ставила питання про призначення або здійснення перерахунку пенсії, а тому положення зазначеного закону не можуть бути застосовані.

В зв»язку з реорганізацією Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві судом була проведена заміна відповідача і залучено Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві як правонаступника Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, посилаючись на протиправність дій відповідача, оскільки положення Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. не підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами. Позивач відповідно до поданої заяви просила перевести її на пенсію по втраті годувальника після смерті свого чоловіка, яку він отримував на день смерті, що не є тотожним з поняттям призначення та перерахунок пенсії.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на положення Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р., відповідно до якого з 01.06.2015 р. пенсії в порядку та на умовах у т.ч. Закону України «Про державну службу» не призначаються і не перераховуються.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була дружиною ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 75 років.

На момент смерті він отримував пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві (правонаступника Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві) та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

23.08.2016 р. ОСОБА_3 звернулась до Правобережного об»єданного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «про державну службу»

Листом № 22961/05 від 26.08.2017 р. Правобережним об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві позивача повідомлено про відсутність підстав для переведення на пенсію по втраті годувальника на підставі Закону України «Про державну службу» з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження № 178362 від 11.11.2016 р. ОСОБА_3 переведено на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і розмір її пенсії склав 1629,77 гривень.

22.05.2017 р. ОСОБА_3 повторно звернулась до Правобережного об»єданного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про державну службу»

Листом № 29905/05 від 29.05.2017 р. позивачу повідомлено про відмову у переведенні її на зазначений вид пенсії з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р.

Як вбачається з матеріалів справи після прийняття Закону України «про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 р. розмір пенсії позивача з 01.10.2017 р. становить 3771,75 гривень і визначений як 50% пенсії ОСОБА_4, розмір якої розрахований на підставі Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

В силу положень ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 37 зазначено Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Тобто, з огляду на положення зазначеного закоу позивач має право на отримання пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії її померлого чоловіка, яку він отримував на день смерті.

Положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. не можуть бути застосовані до даних правовідносин, оскільки переведення на інший вид пенсії в межах одного Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не є призначенням нового виду пенсії або перерахунок пенсії в розумінні Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, аналізуючи всі наведені норми чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача та протиправність дій відповідача в частині невиплати пенсії ОСОБА_3 в розмірі 50% пенсії її померлого чоловіка, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 5, 47, 72,73 77, 139, 257, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов»язання вчинити дії задовольнити.

Зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16) призначити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) пенсію у зв»язку із втратою годувальника, померлого ОСОБА_4, у розмірі 50% від розміру пенсії, призначеної ОСОБА_4 на день смерті.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя :