Справа № 826/4808/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 листопада 2018 року №826/4808/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у місті Києві, про визнання протиправними та скасування рішення, та визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, (далі - позивач), до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у місті Києві, (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати документальну позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства незаконною;

- визнати дії ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві щодо переведення позивача з 01.10.2013 р. зі спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування доходів фізичних осіб неправомірними;

- визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві про виключення ОСОБА_1 з 01.10.2013 р. з реєстру платників єдиного внеску.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити повністю, наголошувала на неправомірності документальної позапланової невиїзної перевірки, переведення позивача з 01.10.2013 р. зі спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування доходів фізичних осіб та просила скасувати рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві про виключення ОСОБА_1 з 01.10.2013 р. з реєстру платників єдиного податку, у зв'язку з його незаконністю.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, до суду надіслав письмові заперечення проти позову у яких заперечив проти позову, зазначив, що позивачем порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, відтак, дії і рішення відповідача щодо позивача є правомірними .

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, дата та номер запису в ЄДРПОУ про проведення державної реєстрації 25.06.2013 р. №2 047837, взятий на облік як платник податків в ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві з 26.06.2013 р. та з 01.08.2013 р. застосовував спрощену систему оподаткування фізичних осіб-підприємців, що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку НОМЕР_2 від 23.03.2015 р.

Під час здійснення господарської діяльності, за допомогою АС «Електронний кабінет платника податків» Позивач дізнався, що його було виключено з реєстру платників єдиного податку з 01.10.2013 р., проте відповідне рішення не отримував.

20.03.2017 р. позивач в усному порядку звернувся до свого інспектора у ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві з проханням надати йому копію вищевказаного Рішення, яке отримав в той же день.

З рішення вбачається, що позивач був виключений з реєстру платників єдиного податку саме на підстав проведеної відповідачем документальної позапланової перевірки та висновків Акту такої перевірки ФОП ОСОБА_1, однак жодного письмового повідомлення про призначення проведення перевірки, виклику особи на перевірку або про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку позивач не отримував.

У зв'язку з вищевикладеним, проведення документальної позапланової перевірки, переведення позивача з 01.10.2013 р. зі спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування доходів фізичних осіб, рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві про виключення з Реєстру позивач вважає незаконними та неправомірними.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України державні органи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, визначаються Податковим кодексом України.

Відповідно до п.1.1 ст. 1 розділу І Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Підстави та порядок проведення перевірок з питань порушення вимог податкового законодавства контролюючими органами визначено Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Стаття 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначає, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Порядок проведення позапланових документальних перевірок визначено ст. 78 ПК України.

Відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві 28.10.2016 р. № 676 винесено наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 08.11.2016 р. тривалістю 5 робочих днів, за період з 25.06.2013 р. по 22.08.2016 р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

В той же час, контролюючим органом не надано підтверджень того, що до початку проведення перевірки платнику податків вручено копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки, однак всупереч вимогам законодавства перевірка була проведена. Позивач також наголошує на тому, що про проведення перевірки його повідомлено не було.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Підтверджень про вручення копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення платника податків про дату початку та місце проведення такої перевірки відповідачем не надано. Крім того, у матеріалах справи наявні копії повідомлень про вручення поштового відправлення, з яких слідує, що поштове відправлення не вручене у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Виконання умов статті 79 ПК України надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Однак в даному випадку, вимоги вищевказаної статті контролюючим органом виконані не були і з цього слідує, що права розпочати перевірку у контролюючого органу не було.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Статтею 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві складено акт №10684/26-52-13-06/320519693 від 21.11.2016 р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 25.06.2013 р. по 22.08.2016 р., фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1.

З висновків акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки слідує, що перевіркою встановлено порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1:

1. п. 291.4 ст. 291, п. 291.5 ст. 291, п. 293.4 ст. 293, пп. 298.2.3 п. 298.2 ст.298 Податкового кодексу України - ФОП порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, у зв'язку з чим реєстрація платника єдиного податку підлягає анулюванню з 01.10.2013 р., не застосовано ставку єдиного податку у розмірі 15 % до доходу, отриманого від надання послуг за 3-ій квартал 2013 р., та донараховано єдиного податку за 3-ій квартал 2013 р. у сумі 4094,32 грн.

2. пп. 49.18.2 п. 49.12 ст. 49 Податкового кодексу України - ФОП не подано Податкову декларацію про майновий стан та доходи.

3. п. 167.1 ст. 167, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України - занижено податок х доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 579598,29 грн. та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб в загальній сумі 104804,72 грн., в тому числі по періодах: 2013 р. - 6633,72 грн., 2014 р. - 10001,33 грн., 2015 р. - 88169,67 грн.

4. п.16-1 підр. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України, у зв'язку з чим занижено зобов'язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності у сумі 7023,13 грн.

5. ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». - заперевіряємий період не нараховано та не перераховано до бюджету єдиного внеску на загальну суму - 100276,54 грн.

6. п.8 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» - ФОП здійснює діяльність у сфері телекомунікацій без придбання відповідної ліцензії (на перевірку не надана).

7. пп. 44.1, пп.44.3 ст. 44, п. 85.2 «абз. 1», п. 85.8 ст. 85 Податкового кодексу України - ФОП не надані для перевірки документи щодо здійснення господарської діяльності.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

14.11.2016 року ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві складено акт 181/26-52-13-06 від 14.11.2016 р. про ненадання документів для проведення позапланової невиїзної документальної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1), з якого слідує, що станом на 14.11.2016 р. ОСОБА_1 для перевірки не надані документи, пов'язані з отриманням доходів від здійснення фінансово-господарської діяльності в період з 25.06.2013 р. по 22.08.2015 р., а саме: книгу обліку доходів та витрат, договори, акти здачі-приймання робіт (послуг), рахунки-фактури, виписки банку, інші документи, що стосуються отримання доходів та понесених витрат.

21.11.2016 р. ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві складено акт №199/26-52-13-06 від 21.11.2016 р. про відмову від підпису акту позапланової невиїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 №10684/26-52-13-06/320519693 від 21.11.2016 р., з якого слідує, що ФОП ОСОБА_1 для ознайомлення та підписання акту не з'явився до ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві. Акт надсилається поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1.

Як стверджує позивач, про проведення перевірки він дізнався вже коли отримав рішення про виключення його з реєстру платників єдиного податку, а про проведення перевірки його ніяким чином не повідомляли, копія наказу про проведення перевірки, виклик на перевірку, а в подальшому акт про проведення перевірки йому не вручалися. Поряд з цим, відповідачем не доведено протилежне та не надано підтверджень щодо направлення вищевказаних документів позивачу.

Невиконання вимог щодо проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення); як наслідок, акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому прийняті на його підставі податкові документи не можуть бути визнані правомірними.

Відповідно до ст. 299 ПК України, реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Відповідно до пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:

1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6 статті 291 цього Кодексу, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків;

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення;

7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності;

8) у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів;

9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

Як зазначалося вище, незаконність дій з проведення документальної перевірки та порушення порядку її проведення є підставою для скасування рішень та дій, прийнятих та вчинених, відповідно, за наслідком проведення такої перевірки; у свою чергу акт перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому прийняті на його рішення та дії не можуть бути визнані правомірними.

Поряд з цим, відповідачем не доведено те, що позивачем умисно не були надані на перевірку документи на вимогу контролюючого органу, оскільки, як вбачається із долучених матеріалів справи, позивач не був належним чином повідомлений про необхідність надання документів для проведення перевірки та не був повідомлений про проведення перевірки.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи невиконання відповідачем обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого ним спірного рішення, передбаченого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, судом не встановлено наявності обставин, передбачених абз.8 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 та абз.3 п.299.10 ст.299 Податкового Кодексу України для анулювання позивачу реєстрації платника єдиного податку, отже спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, за приписами п.299.1., п.299.10. ст.299 ПК України, реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, у тому числі, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Враховуючи, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття відносно позивача спірного рішення № 329/26-52-13-02-38 від 21.02.2017 про виключення з реєстру платника єдиного податку, відповідно, були відсутні підстави виключати позивача з реєстру платників єдиного податку, така реєстрація позивача має бути поновлена.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду докази в обґрунтування правомірності вчинення дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень, визнання дій протиправними, відтак, суд вважає за доцільне, задовольняючи позов викласти зміст резолютивної частини, з урахуванням специфіки позовних вимог, відповідно до п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 245 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена згідно з квитанцією № 0.0.739358165.1 від 05.04.2017 р. сума судового збору у розмірі 4800 грн. 00 коп.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОК НОМЕР_1, місцезнаходження: 02222, АДРЕСА_2) до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, місцезнаходження: 02217, м. Київ, вул. Закревського, 41) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 25.06.2013 р. по 22.08.2016 р.

3. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві щодо переведення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОК НОМЕР_1) з 01.10.2013 р. зі спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування доходів фізичних осіб.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві № 329/26-52-13-02-38 від 21.02.2018 р. про виключення ОСОБА_1 з 01.10.2013 р. з реєстру платників єдиного податку.

3. Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 4800 грн. 00 коп. (чотири тисячі вісімсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко