Справа № 420/5973/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5973/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача Бондаренка Г.Є. за ордером,

представника відповідача Лисенка В.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саузен Глас Україна" до Одеської митниці ДФС Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA500010/2018/000015/2 від 09.11.2018 р.,-

І. Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Саузен Глас Україна" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці ДФС Державної митної служби України в якому позивач просило:

1.Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС Державної митної служби України № UA500010/2018/000015/2 від 09 листопада 2018 р.

ІІ. Аргументи сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є офіційним дистриб'ютером компанії «Hong Kong Southern Glass Tradin Co. Ltd» в Україні відповідно до умов зовнішньоекономічного договору № HKSG 1807732 від 07.08.2018 р. з метою реалізації на території України скла. Дистриб'юторським договором передбачено обсяги поставки, якість та асортиментні характеристики товару, сферу застосування (цивільне будівництво), вартість складає в доларах США за 1 кв. метр за умовами поставки СІF за 1 кв. метр за умовами поставки СІF - Одеса. Крім дистриб'юторського договору було укладено договір купівлі-продажу № HKSG 1807732 від 07.08.2018 р.

На виконання умов Договору на адресу позивача надійшов товар «Скло термічно поліроване листкове, необроблене, безкольорове неармоване, без поглинального відбивального або не відбивального шару, тип ULTRA CLEAR FLOAT GLASS», з метою оформлення яких до митниці ДФС були подані електронні митні декларації №UA 500010/2018/019766.

Під час декларування товару за вказаною електронною митною декларацією позивач обрав основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору. Подано документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог ст.53 МК України.

Одеська митниця ДФС Державної митної служби України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів не було визнано заявлену декларантом митну вартість товару та прийнято рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 МК України.

Проте, позивач вважає, що відповідач безпідставно застосував Резервний метод визначення митної вартості товару у спірному рішенні про коригування митної вартості товару, оскільки надані декларантом при оформленні документи підтверджували числове значення складових митної вартості товарів за ціною договору та не містили обґрунтованих розбіжностей.

Позивач зазначив, що відповідач не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного методу визначення митної вартості товарів в порушення приписів ч.6 ст.54 МК України.

З урахуванням положень ч.7 ст.55 МК України, товар було випущений у вільний обіг за митною декларацією зі сплатою митних платежів за заявленою декларантом митною вартістю товарів та із наданням фінансових гарантій відповідно до Розділу Х МК України.

Представник позивача у судовому засіданні просив адміністративний позов задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

19.11.2018 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

06.12.2018 р. ухвалою занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов (а.с.57-63).

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що позивач для підтвердження митної вартості товарів до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) № UA 500010/2018/019766 від 08.11.2018 р. подав зовнішньоекономічний договір (контракт) від 07.08.2018 р. № HKSG 1807732, інвойс від 13.10.2018 р. № ESF 18071302 та інші товарно - супровідні документи.

Під час митного контролю товарів за митною декларацією № UA 500010/2018/019766 від 08.11.2018 р. програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв'язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною шостою ст.54 МК України - прийняття рішення про коригування митної вартості.

Також під здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією № UA 500010/2018/019766 від 08.11.2018 р було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або належить сплаті за ці товари.

Представник відповідача зазначив, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) № UA 500010/2018/019766 від 08.11.2018 р. містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або належить сплаті за ці товари декларантом не було надано в повному обсязі до митниці витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а подані додатково документи не спростовують виявлені митницею розбіжності, то зазначені обставини у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 МК України були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в органі доходів і зборів, між декларантом та Одеською митницею ДФС була проведена консультація.

Таким, чином відповідач відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA500010/2018/000015/2 від 09.11.2018 р.

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

ІІІ. Обставини, встановлені судом.

Так, суд встановив, що ТОВ «Саузен Глас Україна» є офіційним дистриб'ютером компанії «Hong Kong Southern Glass Tradin Co. Ltd» в Україні відповідно до умов зовнішньоекономічного договору № HKSG 1807732 від 07.08.2018 р. з метою реалізації на території України скла (а.с.17-23).

Відповідно до умов договору № HKSG 1807732 від 07.08.2018 р., кількість та асортимент додатково зазначаються у інвойсах, а саме Інвойс № ЕSF 18071302 від 13.08.2018 р. (а.с.136-137).

Дистриб'юторським договором передбачено обсяги поставки, якість та асортиментні характеристики товару, сферу застосування (цивільне будівництво), вартість складає в доларах США за 1 кв. метр за умовами поставки СІF за 1 кв. метр за умовами поставки СІF - Одеса. Крім дистриб'юторського договору було укладено договір купівлі-продажу № HKSG 1807732 від 07.08.2018 р.

На виконання умов Договору на адресу позивача надійшов товар «Скло термічно поліроване листкове, необроблене, безкольорове неармоване, без поглинального відбивального або не відбивального шару, тип ULTRA CLEAR FLOAT GLASS, завтовшки 4мм (розмірами 2140х3300мм) - 2563,51 м.кв., скло термічне поліроване листкове, необроблене, безкольорове неармоване, без поглинального відбивального або не відбивального шару, тип ULTRA CLEAR FLOAT GLASS, завтовшки 6мм (розмірами 2140х3300мм) - 1709 м.кв.; завтовшки 8 мм. (розміром 2140х3300 мм.) -1320,59 м.кв. ».

Позивач, з метою оформлення товару подав до митниці ДФС електронні митні декларації №UA 500010/2018/019766 (а.с.74-76).

Під час декларування товару за вказаною електронною митною декларацією позивач обрав основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору.

Разом з митною декларацією позивач подав документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог ст.53 МК України, зокрема зовнішньоекономічний договір № № HKSG 1807732 від 07.08.2018 р, договір купівлі - продажу від 07.08.2018 р. № HKSG 1807732, сертифікат інвойс № ЕSF 18071302 від 13.08.2018 р. прейскуранти (прайс - лист) виробника товару, довідка виробника про собівартість товару, митну декларацію країни відправника №00266368 за умовами поставки СІF-Одеса.

09.11.2018 р. відповідач за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів не визнав заявлену декларантом митну вартість товару та прийняв рішення № UA500010/2018/000015/2 від 09.11.2018 р. про коригування митної вартості товару відповідно до положень ст.55 МК України (а.с.112-113).

У рішенні зазначено, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

-наданий до митного контролю та оформлення прейскурант (прайс-лист) виробника товару, датований серпнем 2018 р., не має кінцевої дати дії, що може свідчити про неактуальність цінової пропозиції. При цьому у вказаному прайс-листі б/н від 10.08.2018 р. відсутнє посилання на покупця, контракт, інвойс тощо, що унеможливлює його прив'язання до конкретної партії та до конкретного покупця;

-надані до митного контролю та оформлення основні документи, такі як проформа інвойс, комерційний інвойс, прайс лист мають однакові реквізити для підпису, а саме директору підприємства нерезиденту, та дати підписання, проте підписанні різними особами;

-документальне підтвердження виробника товару має сумнівний характер, що може свідчити про відсутність договору безпосереднє з виробником товару;

-у митній декларації країни відправлення №00266368 номер коносаменту та назва транспортного засобу не відповідають заявленому декларантом у митній декларації.

Відповідач запропонував позивачу у строк до 10 календарних днів подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

ІV Джерела права та висновки суду.

Митний Кодекс України (далі - Кодекс) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб'єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 МК України, відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Відповідно до ст. 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 вищезазначеної статті зазначається перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що у відповідності до ч.3 ст.53 МК України право митного органу на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

Законодавство з питань державної митної справи не передбачає іншого документа, в якому орган доходів і зборів зобов'язаний давати свої висновки щодо причин через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, ніж рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом МФУ від 24.05.2012 р. №598 у графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначаються зокрема, причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Так суд встановив, що у графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів органом доходів і зборів зазначено, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів, а саме:

-наданий до митного контролю та оформлення прейскурант (прайс-лист) виробника товару, датований серпнем 2018 р., не має кінцевої дати дії, що може свідчити про неактуальність цінової пропозиції. При цьому у вказаному прайс-листі б/н від 10.08.2018 р. відсутнє посилання на покупця, контракт, інвойс тощо, що унеможливлює його прив'язання до конкретної партії та до конкретного покупця;

-надані до митного контролю та оформлення основні документи, такі як проформа інвойс, комерційний інвойс, прайс лист мають однакові реквізити для підпису, а саме директору підприємства нерезиденту, та дати підписання, проте підписанні різними особами;

-документальне підтвердження виробника товару має сумнівний характер, що може свідчити про відсутність договору безпосереднє з виробником товару;

-у митній декларації країни відправлення №00266368 номер коносаменту та назва транспортного засобу не відповідають заявленому декларантом у митній декларації.

Відповідач зробив висновок, що на підставі інформації яка наведена вище є ризик зниження митної вартості та тим, що у поданих документах до митного контролю містяться розбіжності та не місять усіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та ознаки не автентичності поданих документів. П отже позивачу запропоновано надати додаткові документи.

У графі 33 вказано, що в результаті проведеної консультації відповідача із представником позивача було обрано метод визначення митної вартості - резервний.

Представник позивача зазначив, що в дійсності ні які консультації (усні, письмові або у електронній формі) в порядку ст.21 МК України, ч.6 ст.55 МК України відповідач із позивачем або його уповноваженим представником не проводились.

В свою чергу, у інвойсі наданому до митного оформлення товарів зазначено умови поставки СIF Одеса на підставі яких і вираховувалась митна вартість останніх (а.с.137).

Поставка товару здійснювалась за умовами СIF -Одеса. СIF (морські та внутрішні перевезення) - Cost Insurance and Freight (…named port of destination) вартість страхування та фрахт (… назва порту призначення). Продавець зобов'язаний: виконати експортне митне оформлення, застрахувати, завантажити товар на борта судна та доставити до порту відвантаження. Покупець зобов'язаний: розвантажити та прийняти товар в порту розвантаження, виконати імпортне митне оформлення. Ризики від продавця до покупця переходять в порту розвантаження з моменту повного завантаження на борт судна.

Суд зазначає, що за умовами поставки СIF «Правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС 2010» позивач не має відповідати за експортне митне оформлення, а тому посилання відповідача на невідповідність у митній декларації країни відправлення №00266368 є безпідставними. Оскільки, таке посилання відповідача жодним чином не впливає на числове значення складової митної вартості товару. Декларація країни відправлення відповідно до ст.53 МК України, експортна декларація є додатковим документом, який подається за власним бажанням декларанта.

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару позивач надавав відповідачу разом із іншими документами (а.с.135). Отже, посилання відповідача на те, що прейскурант без зазначення дати його закінчення якимось чином впливає на числове значення складових митної вартості товарів не відповідає дійсності. Таким чином, відповідач безпідставно та не правомірно, в порушення приписів ч.5 ст.53 МК України вимагав від позивача додаткові документи.

Відсутність у прайс-листі б/н від 10.08.2018 р. посилань на покупця, контракт, інвойс жодним чином не впливає на числове значення складових митної вартості товарів.

Вказані відповідачем недоліки проформи інвойсу, комерційного інвойсу, прайс-листків не містять ознак їх підробки, або що дані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, а тому такі посилання є безпідставними.

Суд зауважує, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який може оформлюватись продавцем у довільній формі та на власний розсуд. Чинним національним та міжнародним законодавством не передбачений виключний необхідний перелік інформації, яку повинен містити прайс-лист, з огляду на те, що жодна інформація, викладена в прайс листі не суперечить його суті.

Відповідач не довів того, що певні недоліки, які на думку відповідача мають місце, якимось чином вплинули на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.

Згідно з ч.2 ст.53 МК України, прайс-лист не є первинним документом, що підтверджує митну вартість товарів та може бути прийнятий до уваги виключно як додаткова інформація.

Відповідач безпідставно обрав 6 резервний метод за яким:

-по товару №1 - МД від 24.09.2018 р. №UA400020/2018/004880 становить 0,2814 доларів США (ніж була заявлена декларантом;

-по товару №2 - МД від 11.07.2018 р. № UA100040/2018/272576 становить 0,3498 доларів США (ніж була заявлена декларантом) згідно з аналізом бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС.

Згідно з інформацією щодо вартості товару від 07.11.2018 р. за вих. №0575-snf надана ТОВ «Експоцентр Одеса» рівень цін на скло визначено на основі аналізу контрактних зовнішньоекономічних цін, матеріалів, отриманих за каталогом Internet - ресурсів. Крім того, відповідач не взяв до уваги зазначений документ(а.с.102).

Таким чином, відповідач безпідставно та неправомірно скоригував митну вартість №1 -2,814 доларів США, за товар №2-5,7355 доларів США.

Відповідач не навів жодних фактів в обґрунтування неможливості застосування першого методу визначення митної вартості товарів. Також відповідач у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів не навів пояснення щодо зроблених коригувань митної вартості товарів.

Крім того, саме Інвойс № ESF 18071302 від 13.08.2018 р., засвідчений підписом та скріплений печаткою є належним та допустимим засобом доказування митної вартості, оскільки відповідач не довів, що такий інвойс отримано з порушенням закону (а.с.137).

З урахуванням вищевикладеного у відповідача були відсутні обґрунтовані правові підстави посилатися на ч.3 ст.53 МК України щодо необхідності надання позивачем додаткових документів та коригування митної вартості шляхом застосування шостого методу.

Зокрема зазначені відповідачем у спірному рішенні підстави не можуть слугувати самостійним та достатнім доводом для висновку про недостовірність заявленої митної вартості, з урахуванням того, що жодна підстава не впливає на числове значення складової митної вартості товарів.

Суд робить висновок, що відповідач, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Отже, відповідач жодних обґрунтованих доказів не можливості підтвердження митної вартості товару за першим способом (основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції п.1 ч.1 ст.57 МК України), не навів, а отже його посилання є недоречним та таким, що не може бути підставою для коригування митної вартості.

В даному випадку, позивач надав всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару за першим методом, а тому відмова митного органу у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою наступних методів є протиправними.

Враховуючи вищевикладене суд робить висновок, що твердження відповідача спростовується доказами, наявними в матеріалах справи, а будь-яких доведених підстав для коригування митної вартості товару оскаржуване рішення не містить, суд вважає, що подані позивачем документи в даному випадку слід вважати належними та достатніми для підтвердження та визначення митної вартості товару за ціною договору, а тому рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та належать до скасування.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Саузен Глас Україна» належить до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 139, 161, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС Державної митної служби України № UA500010/2018/000015/2 від 09 листопада 2018 р.

3. Стягнути з Одеської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Саузен Глас Україна" судовий збір у розмірі 1762(одна тисяча сімсот шістдесят два),00 грн.

4.Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

6. Позивач- Товариства з обмеженою відповідальністю "Саузен Глас Україна" (адреса: 65069,місто Одеса, вул. Дунаєвського, буд.1; ).

Відповідач - Одеська митниця ДФС, адреса: 65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 21-а, .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 27 грудня 2018 року.

Суддя О.Я. Бойко

.