Справа № 280/23/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

08 січня 2019 рокуСправа № 280/23/19 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИМИТРІВСЬКА ФАБРИКА» (юридична адреса: 69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, буд. 50, код ЭДРПОУ 40912039)

до Міністерства юстиції України (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, Код СДРПОУ: 00015622 )

треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Буцикіна Лілія Олексіївна (АДРЕСА_3 )

Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Грибанова Ольга Віталіївна (АДРЕСА_2)

Державний реєстратор Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Денисенко Артур Сергійович (АДРЕСА_1, Код СДРПОУ: НОМЕР_1)

ОСОБА_4 (АДРЕСА_4)

про визнання протиправним та скасування наказу та зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИМИТРІВСЬКА ФАБРИКА» (далі - позивач) до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Буцикіної Лілії Олексіївни (далі - третя особа 1), Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Грибанової Ольги Віталіївни (далі - третя особа 2), Державного реєстратора Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Денисенка Артура Сергійовича (далі - третя особа 3) та ОСОБА_4 (далі - третя особа 4) в якому позивач просить суд Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 12.12.2018 р. №3891/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

03.01.2019 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИМИТРІВСЬКА ФАБРИКА» надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 12.12.2018 р. №3891/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та заборонити Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам виконувати наказ Міністерства юстиції України від 12.12.2018 р. №3891/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

В обґрунтуванні заяви заявник зазначає, що дії відповідача у вигляді винесення наказу від 12.12.2018 №3891/15 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.11.2018 №44145897, від 20.11.2018 №44153786, від 20.11.2012 №44177292 є протиправними та порушують Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою КМУ № 1128 від 25.12.2015 р. та норми Закону України ««Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», наслідком чого стало порушення прав, свобод і законних інтересів всіх заінтересованих осіб, зокрема і позивача як власника майна, тобто відповідачем здійснено дії по незаконному позбавленню майна позивача. Також позивач посилається на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.11.2018 по справі №314/5371/18 про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна автозаправного комплексу.

Водночас, відповідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Просить суд взяти до уваги, що невідкладне невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим або ускладнити виконання рішення Запорізькою окружного адміністративною суду у разі задоволення позову, оскільки невідомі особи за допомогою спірного незаконно винесеною Наказу відповідача взмозі неправомірно та безперешкодно перереєструвати зазначене вище нерухоме майно на інших юридичних осіб.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частина друга ст. 154 КАС України - суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Тобто, розгляд заяви про забезпечення позову в судовому засіданні здійснюється виключно у разі якщо матеріали адміністративної справи та заяви про забезпечення позову перешкоджають можливості об'єктивного розгляду заяви без участі сторін.

Проте, в даному випадку, суд дослідивши матеріали адміністративної справи та заяву про забезпечення позову вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії.

При цьому, частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Суд звертає увагу, що статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існують зазначені підстави, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити адміністративний позов лише за наявності 2 обов'язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 1 пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 №2 встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Суд вважає за необхідне зазначити, що слідчим суддею Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.11.2018 по справі №314/5371/18 була винесена ухвала, в якій накладено арешт на об'єкт нерухомого майна автозаправний комплекс, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 14, адреса: Дніпропетровська область, Дніпровський (Дніпропетровський) район, м.Підгородне, автодорога Знам'янка-Луганськ-Ізварине, 228 км + 800 м (територія Підгородненської міської Ради) заборонивши відчуження цього майна будь-яким способом, з передачею на зберігання його володільцям. Заборонено Міністерству юстиції України (ідентифікаційний код юридичної особи: 00015622, місцезнаходження юридичної особи: 01001, м.Київ, вул. Архітектора Городецького, буд.13), його територіальним органам, будь-яким органам та субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (або уповноваженим ними особам або органам), будь-яким субєктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, будь-яким державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, будь-яким нотаріусам, вносити будь-які зміни до державних реєстрів, які стосуються речових прав на нерухоме майно, зокрема, але не виключно, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, в тому числі здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо відчуження в будь-який спосіб, продажу, міни, дарування, поставки, передачі в управління, передачі в ренту, передачі в заставу, передачі в іпотеку, передачі в найм (оренду), передачі в позичку, внесення до статутного капіталу господарського товариства, передачі в якості відступного, передачі в якості боргу (в тому числі за мировою угодою, затвердженою судом), будь-якого іншого відчуження або передачі у власність, володіння, користування чи розпорядження всього нерухомого майна, відносно об'єкта нерухомого майнаавтозаправного комплексу, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 14, адреса: Дніпропетровська область, Дніпровський (Дніпропетровський) район, м.Підгородне, автодорога Знам'янка-Луганськ-Ізварине, 228 км + 800 м (територія Підгородненської міської Ради).

Згідно ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952 державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно з п.1 ч.2 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952 порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір.

Однак відповідач, не зважаючи на вищезазначену ухвалу суду від 21.11.2018 про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна та заборону здійснювати повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виносить наказ про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Наведене свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Зокрема, суд вважає за необхідне зазначити, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти).

Відтак, у суду є всі підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову. За таких обставин, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 241 та 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИМИТРІВСЬКА ФАБРИКА» (юридична адреса: 69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, буд. 50, код ЭДРПОУ 40912039).

2. Зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 12.12.2018 р. №3891/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

3. Заборонити Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам виконувати наказ Міністерства юстиції України від 12.12.2018 р. №3891/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі протягом 15 днів з дня її підписання.

Ухвалу у повному обсязі складено та підписано 08.01.2019.

Ухвалу у повному обсязі складено та підписано 08.01.2019.

Суддя Р.В. Сацький