Справа № 826/7817/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 грудня 2018 року № 826/7817/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна»
до про представники: сторін:Головного управління ДФС у м. Києві визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень позивача - не прибув; відповідача - Малогіна А.О.,
(в судовому засіданні 06.12.2018, відповідно до ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення)),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» (адреса: 03191, м. Київ, вул. Лятошинського Композитора, буд. 14-А, ідентифікаційний код - 36791760) (далі - позивач або ТОВ «Атіс-Україна» або Суб'єкт перевірки або Товариство) подало на розгляд Окружному адміністративному суду м. Києва позов до Головного управління ДФС у м. Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ідентифікаційний код - 39439980) (надалі - відповідач або ДФС або Податковий орган або Контролюючий орган), у якому просить:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.10.2016 № та від 27.12.2016 № .

Мотивуючи позовні вимоги, ТОВ «Атіс-Україна» зазначило, що Податковим органом, необґрунтовано, з порушенням вимог податкового законодавства, норм процесуального та матеріального права, без належного обґрунтування та безпідставно винесено податкові повідомлення-рішення рішення № від 07.10.2016, яким збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на додану вартість на 1 336 801 грн. та податкового повідомлення-рішення № від 27.12.2016, яким збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на прибуток на 747 578 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2018 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у даній адміністративній справі; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено справу до розгляду у підготовче судове засідання на 12.07.2018.

У судовому засіданні 12.07.2018 судом ухвалено відкласти розгляд справи до 15.08.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.08.2018 витребувано у ГУ ДФС у м. Києві належним чином завірену копію позовної заяви у справі № 826/20081/16.

15.08.2018 відкладено розгляд справи до 11.09.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2018 відмовлено у задоволенні клопотання б/н б/д «Про залишення позовної заяви без розгляду» ГУ ДФС у м. Києві.

Також, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.10.2018.

11.10.2018 розгляд справи, зважаючи на неявку представників сторін, відкладено, а 31.10.2018 у судовому засіданні у справі оголошено перерву.

В судовому засіданні 06.12.2018 представник відповідача проти позову, за викладених у відзиві підстав, заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання представник позивача не з'явився.

Разом з тим, позивач подав до суду клопотання, у якому просить слухати справу за його відсутності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, у період з 30.08.2016 по 07.09.2016 Податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Атіс-Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2013 по 31.12.2015.

За результатами перевірки оформлено акт № 151/26-15-14-07-01-10/36791760 від 14.09.2016 (в подальшому - Акт або Акт перевірки).

Згідно з актом перевірки позивачем порушено вимоги ст.ст. 134, 135, 138, 139, 198 Податкового кодексу України (в рішенні - ПК України) внаслідок чого занижено податок на прибуток на 1 053 096 грн. та податок на додану вартість на 1 131 043 грн.

За результатами перевірки та на підставі акту контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення від 07 жовтня 2016 року:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 1 202 612 грн., з яких 1 053 096 грн. за податковим зобов'язанням та 149 516 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № , яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів на загальну суму 1 336 801 грн., з яких 1 069 441 грн. за податковим зобов'язанням та 267 360 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення - рішення в адміністративному порядку.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням Державної фіскальної служби від 21.12.2016 № 27547/6199-99-11-01-02-38 податкове повідомлення - рішення № скасовано в частині донарахувань за період з 2015 року, а в іншій частині рішення залишені без змін.

У результаті часткового скасування податкового повідомлення - рішення від 07 жовтня 2016 року № та його відкликання, контролюючим органом 27.12.2016 прийнято рішення № , яким збільшено Товариству суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на 598 062 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 149 516 грн.

Вважаючи, що прийняті податкові повідомлення-рішення від 07.10.2016 № та від 27.12.2016 № є протиправними та підлягають скасуванню позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Позивач вказує, по-перше, що висновки податкової перевірки щодо встановлених порушень та їх фіксування в Акті перевірки не відповідають Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затв. Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727. Зокрема, Товариство наголошує, що акт перевірки не є належним носієм доказової інформації, оскільки не містить суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності позивача, які мають відношення до фактів виявлених порушень. Акт перевірки містить посилання лише на отриману податкову інформацію відносно контрагентів позивача, без співставлення отриманої інформації з обставинами, які би могли підтверджувати або спростовувати порушення податкової дисципліни саме Товариством.

Так, Акт перевірки не містить змісту порушення законодавчих актів конкретно позивачем, не містить чітких пунктів і статей законів, що порушені саме Товариством.

Окрім того, Товариство звертає увагу на наявність змістової дефектності Акту перевірки. Так, Контролюючий орган: дійшов висновку про безтоварність операцій лише з підстав аналізу даних ЄРПН (стор. 24 Акту перевірки); не обґрунтував заниження Товариством доходів на суму 2 865 528,00 грн. (стор. 36-37 Акту); а тому неможливо визначити яким чином, на підставі яких даних, документів та відомостей відповідач дійшов таких висновків.

По-друге, наявні інші порушення відповідача, відносно того, що фінансово-господарська діяльність контрагентів здійснювалася поза межами правого поля, без мети економічних, соціальних результатів та отримання прибутку, що спростовується тим, що: всі господарські операції між ТОВ «Атіс-Україна» та контрагентами, а також формування видаткових та податкових накладних, відбулися до моменту анулювання свідоцтв платників ПДВ; результати експертиз Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України і Київській області не можуть бути доказом на підтвердження нереальності господарських операцій між позивачем та контрагентами, та вважатись доказом вчинення порушень податкового законодавства платником податків, оскільки під час вказаного дослідження проводилось співставлення підписів, вчинених особою на реєстраційній картці та установчих документах контрагентів, і не досліджувалися будь-які документи по господарських операціях контрагентів; наявні вироки по кримінальним справам відносно посадових осіб контрагентів (ТОВ «Горсан» - Обухівського районного суду Київської області від 11.04.16 у справі № 372/812/16-к; ТОВ «Формула Профіт» - вирок Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2016 № 757/24472/16-к) не може бути доказом безтоварності операцій.

В наданому суду відзиві відповідач проти позову заперечив, зокрема, з підстав правомірності прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень. Зазначив, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 у справі № 826/20081/16 апеляційну скаргу ДФС задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2017 скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову або ТОВ «Атіс-Україна» до ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасуванні податкові повідомлення-рішення від 07.10.2016 № та від 27.12.2016 № відмовлено. Вважає, що судом апеляційної інстанції повно та всебічно дослідженні обставини щодо правомірності прийняття Податковим органом оспорюваних податкових повідомлень-рішень, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Вирішуючи спір по суту, суд відзначає таке.

За ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 липня 2017 року № 826/20081/16 задоволено повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс - Україна» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 07.10.2016 № та від 27.12.2016 № .

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Зі змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року, серед іншого, випливає, що: «На підтвердження товарності укладених угод позивачем було надано копії договорів, рахунків-фактур, рахунків на оплату, видаткових та податкових накладних, платіжних доручень. Разом з тим, на думку колегії суддів, зазначені документи є необхідними, проте не достатніми для підтвердження факту реальності придбання товарів та послуг. Так, ТОВ «Атіс-Україна» не надано документів, зокрема товарно-транспортних накладних, які б свідчили про те, що продукція дійсно поставлялась позивачеві. Крім того, із матеріалів справи вбачається, що переважну більшість договорів не було надано контролюючому органу ні під час перевірки, ні при подачі заперечень на акт перевірки, ні при адміністративному оскарженні податкових повідомлень-рішень. Ці договори були надані лише до суду першої інстанції. При цьому, названі договори містять очевидні ознаки фальсифікації. Так, у договорі від 03.01.2014 зазначено поточний рахунок ТОВ «Формула Профіт» № 07. Водночас, за даними аналітичної системи цей рахунок було відкрито лише 14.02.2014. Аналогічні ознаки підробки присутні і в інших договорах: Зокрема, - поточний рахунок ТОВ «Сейл Сістемс», зазначений у договорі від 05.05.2014, відкрито 13.06.2014; поточний рахунок ТОВ «Укрпрофбіз», зазначений у договорі від 03.03.2014, відкрито 20.03.2014; поточний рахунок ТОВ «Сефт Плюс», зазначений у договорі від 11.03.2014, відкрито 26.03.2014; поточний рахунок ТОВ «Аксон-Актив», зазначений у договорі від 06.03.2014, відкрито 31.03.2014; поточний рахунок ТОВ «Наполі Груп», зазначений у договорі від 01.09.2015, відкрито 02.10.2015; поточний рахунок ТОВ «Резерв-Солюшн», зазначений у договорі від 08.05.2015, відкрито 19.05.2015. Не можна залишити поза увагою і той факт, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2016 засновника ТОВ «Формула-Профіт» визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України, а щодо засновників ТОВ «Сейл Сістемс», ТОВ «Аларт Трейд», ТОВ «Фінансово-Промислова Компанія «К.Д.М», ТОВ «Будівельні технології «Кразбуд», ТОВ «Горсан», ТОВ «Наполі Груп» тривають кримінальні провадження за фактом фіктивного підприємництва. Сам по собі факт наявності кримінального провадження не може свідчити про безтоварність укладених угод. Разом з тим, сукупність наведених вище елементів, а також той факт, що аналіз Єдиного реєстру податкових накладних не дає можливості встановити походження товару, що був реалізований позивачеві, дає підстави для висновку, що видані контрагентами ТОВ «Атіс-Україна» видаткові та податкові накладні не можна вважати достатніми документами, які посвідчують факт придбання товарів, а тому віднесення відображених у них сум до складу витрат та податкового кредиту є безпідставним. Відтак, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки отримання економічної вигоди виключно за рахунок збільшення валових витрат та податкового кредиту не можна розглядати як самостійну ділову мету».

Таким чином встановленими, згідно вказаної постанови, є обставини, зокрема, що видані контрагентами ТОВ «Атіс-Україна» видаткові та податкові накладні не можна вважати достатніми документами, які посвідчують факт придбання товарів, а тому віднесення відображених у них сум до складу витрат та податкового кредиту є безпідставним. Даний висновок викладено Київським апеляційним адміністративним судом за обставин дослідження вироку Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2016 та наявності триваючих кримінальних проваджень за фактом фіктивного підприємництва щодо засновників ТОВ «Сейл Сістемс», ТОВ «Аларт Трейд», ТОВ «Фінансово-Промислова Компанія «К.Д.М», ТОВ «Будівельні технології «Кразбуд», ТОВ «Горсан», ТОВ «Наполі Груп».

За таких обставин, враховуючи, що під час розгляду справи № 826/20081/16 встановленими є обставини правомірності як висновків зазначених в акті № 151/26-15-14-07-01-10/36791760, так і оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, наявні підстави, в силу ст. 78 КАС України, для звільнення від доказування Податковим органом правомірності прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України.

Статтею 6 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах та відповідно до законів України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 затверджено «Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами» (нижче - Порядок).

Вказаний Порядок розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України та Митного кодексу України для застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів (далі - платники податків) дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно р. ІІ Порядку, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів. Усі вартісні показники відображаються у національній валюті України, а показники, виражені в іноземній валюті, підлягають відображенню в акті (довідці) документальної перевірки з одночасним зазначенням їх еквіваленту в національній валюті України за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на дату проведення фінансово-господарської операції, якщо інше не встановлено законом.

В силу р. ІІІ Порядку, Акт (довідка) документальної перевірки складається з чотирьох частин: вступної, загальних положень, описової частини та висновку. Вступна частина акта (довідки) документальної перевірки повинна містити такі дані: місцезнаходження платника податків; повне і скорочене (за наявності) найменування платника податків відповідно до установчих документів; підстави для проведення перевірки відповідно до закону; дату видачі та номер направлення/посвідчення на право проведення документальної виїзної перевірки, найменування контролюючого органу, який його виписав. Реквізити наказів про проведення перевірки, зупинення, продовження або перенесення строків її проведення (у разі наявності). Якщо документальна перевірка здійснюється відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу або частини десятої статті 346 Митного кодексу, зазначаються відповідні обов'язкові реквізити постанов (ухвал); посади, назву структурного підрозділу, найменування контролюючого органу, звання, прізвища, імена, по батькові посадових осіб, що проводили перевірку; вид перевірки (документальна планова або позапланова, виїзна або невиїзна перевірка); період, за який проводилася документальна перевірка діяльності платника податків. У разі невідповідності періоду, за який перевіряються питання дотримання валютного законодавства, сплати єдиного внеску, такий період зазначається окремо; інформацію про надсилання (вручення) платнику податків повідомлення про проведення документальної перевірки (у випадках, передбачених законом); інформацію про наявність журналу реєстрації перевірок платника податків та вчинення в ньому запису про проведення перевірки.

Загальні положення акта (довідки) документальної планової перевірки (відповідні додатки до загальних положень) повинні містити такі дані, зокрема: 1) строк проведення документальної перевірки (дату початку та дату закінчення перевірки) із зазначенням (у разі наявності): строку продовження або перенесення строків проведення документальної перевірки; строку зупинення документальної перевірки; при проведенні документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи також із зазначенням: строку між початком перевірки та наданням платником податків документів і відомостей, необхідних для проведення перевірки (у разі необхідності); строку між врученням платнику податків, що перевіряється, або його уповноваженим особам письмового запиту про надання документів (їх копій), пояснень, довідок та інформації (у тому числі в електронному вигляді), необхідних для проведення перевірки, та їх наданням (у разі їх надання); строку між направленням запитів на проведення зустрічних звірок платників податків (у разі необхідності їх проведення) та отриманням матеріалів таких звірок (у разі необхідності); 2) інформацію про посадових осіб платника податків або його законних представників, відповідальних за фінансово-господарську діяльність за період, що перевіряється, із зазначенням розпорядчих документів про призначення та звільнення із займаної посади; 3) дані про реєстрацію (перереєстрацію) платника податків, дані про взяття на облік в контролюючих органах, реєстраційні дані, в тому числі платника податку на додану вартість (далі - ПДВ), єдиного податку, єдиного внеску, код основного виду економічної діяльності (для постійних представництв або представництв нерезидентів додатково зазначити основний вид діяльності нерезидента - головної компанії), клас професійного ризику виробництва (при проведенні перевірок єдиного внеску).

Описова частина акта (довідки) документальної перевірки складається таким чином: 1) результати документальної перевірки дотримання податкового законодавства групуються за окремими видами податків, зборів відповідно до затвердженого плану перевірки. У цій частині акта (довідки) документальної перевірки відображаються задекларовані платником податків у податковій та іншій звітності показники, результати перевірки цих показників та робиться відповідний запис щодо встановлення або невстановлення порушень. При цьому до акта (довідки) документальної перевірки у разі необхідності додаються відповідні аналітичні таблиці. Крім того, наводяться дані про наявність та результати перевірки пільг, наданих відповідно до законів (код пільги, на яку суму і на який податок, збір отримано пільги з розбивкою за роками в межах звітних періодів, що перевіряються); 2) у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів; у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії (його законного представника), та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки; у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки, а факт відсутності або порушення правильності ведення податкового та/або бухгалтерського обліку фіксується в описовій частині акта документальної перевірки.

Висновок акта (довідки) документальної перевірки складається таким чином: 1) зазначається опис виявлених перевіркою порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з посиланням на підпункти, пункти, статті законодавчих актів або загальний висновок щодо відсутності таких порушень; 2) інформація щодо виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, відображається у національній валюті України у розрізі податків та зборів, єдиного внеску з розбивкою за роками та податковими (звітними) періодами у межах періоду, що перевіряється. Виявлені порушення валютного законодавства відображаються у розрізі зовнішньоекономічних договорів (контрактів). Виявлені порушення подання звітів про контрольовані операції та/або повноти відображення в них таких операцій відображаються в розрізі звітів та/або звітних періодів; 3) інформація щодо виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи відображається за видами порушень у розрізі видів митних платежів у національній валюті України; 4) в акті документальної перевірки не допускається визначення виду і розміру штрафних (фінансових) санкцій за встановлені порушення; 5) відображається кількість складених примірників акта (довідки) документальної перевірки та відмітка про вручення (направлення) одного примірника платнику податків або його законним представникам.

Як видно зі змісту Акта, він складається з чотирьох частин: вступної, загальних положень, описової частини та висновку.

У Акті Контролюючим органом наведені позиції щодо змісту порушення законодавчих актів Товариством, та вказані положення законів, що порушені Товариством.

Зі змісту Акту перевірки випливає, про що, між іншим, також зазначено в мотивувальній частині постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року, що позивачем порушено вимоги ст.ст. 134, 135, 138, 139, 198 Податкового кодексу України внаслідок чого занижено податок на прибуток на 1 053 096 грн. та податок на додану вартість на 1 131 043 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

За даними видаткових та податкових накладних, карток бухгалтерського обліку ТОВ "Атіс-Україна" придбало у ТОВ "Формула-Профіт" хомути та кулькові крани на загальну суму 501 216 грн. 76 коп., у т.ч. 83 536 грн. 12 коп. ПДВ.

Згідно видатковим та податковим накладним позивач придбав у ТОВ "Сейл Сістемс" сталеві відводи та полімерну шпаклівку на суму 376 235 грн. 99 коп., у т.ч. 62 706 грн. 03 коп. ПДВ.

У картці рахунку бухгалтерського обліку № 631 ТОВ "Атіс-Україна" відобразило придбання товарів у ТОВ "Аларт-Трейд".

Відповідно до договору № ДГ-26/886 від 20.08.2013, видаткових та податкових накладних ТОВ "Фінансово-Промислова Компанія "К.Д.М" передало у власність позивача на умовах поставки металопластикові вікна, внутрішні блоки, спліт з зимовим комплектом, пульт дистанційного керування на суму 970 672 грн. 32 коп., у т.ч. 161 778 грн. 72 коп. ПДВ.

За змістом видаткових та податкових накладних ТОВ "Атіс-Україна" придбало у ТОВ "Укрпрофбіз" будівельні матеріали та інструменти на суму 560 314 грн. 69 коп., у т.ч. 93 385 грн. 78 коп. ПДВ.

За умовами договору № 11/03 від 11.03.2014 ТОВ "Сефт Плюс" передало, а ТОВ "Атіс-Україна" прийняло на умовах поставки сталеві труби та вентилятор загальною вартістю 747 231 грн. 05 коп., у т.ч. 124 538 грн. 50 коп.

За даними договору № 06/03 від 06.03.2014, видаткових та податкових накладних ТОВ "Аксон-Актив" здійснило поставку позивачеві будівельних матеріалів та обладнання на суму 367 606 грн. 12 коп., у т.ч. 61 267 грн. 69 коп. ПДВ.

Згідно договору № 01/09 від 01.09.2015 ТОВ "Атіс-Україна" придбало у ТОВ "Будівельні технології "Кразбуд" шафу автоматизації протидимної вентиляції та ніпельний перехідник загальною вартістю 699 902 грн., у т.ч. 116 650 грн. 30 коп. ПДВ.

Відповідно до видаткових та податкових накладних позивач придбав у ТОВ "Горсан" оцинковану трубу та захисну замазку на загальну суму 595 300 грн. 70 коп., у т.ч. 99 216 грн. 79 коп. ПДВ.

На підставі договору № 01/09 від 01.09.2015 ТОВ "Атіс-Україна" придбало у ТОВ "Наполі Груп" Т-редуктор та дерев'яні деталі риштувань вартістю 240 846 грн. 60 коп., у т.ч. 40 141 грн. 10 коп. ПДВ.

За умовами договору поставки № 08/05 від 08.05.2015 ТОВ "Резерв-Солюшн" передало, а ТОВ "Атіс-Україна" прийняло у власність плетену сітку та шліфувальний папір на загальну суму 97 268 грн. 54 коп., у т.ч. 16 211 грн. 42 коп. ПДВ.

Згідно договору поставки № 02/10 від 02.10.2015 р., видаткових та податкових накладних позивач придбав у ТОВ "Рінтекс" шпаклівку, сталевий кутник та сталеву полосу на загальну суму 669 050 грн. 50 коп., у т.ч. 111 508 грн. 40 коп. ПДВ.

За даними видаткової та податкової накладних ТОВ "Атіс-Україна" придбало у ТОВ "Меларіс" безпровідний пульт дистанційного керування вартістю 563 160 грн., у т.ч. 93 860 грн. ПДВ.

Розрахунки позивач здійснив шляхом безготівкового перерахунку коштів, а сплачені суми відніс до складу витрат та податкового кредиту.

Крім того, за результатами аналізу податкової інформації встановлено, що ТОВ "Формула-Профіт" є фіктивним підприємством як таке, що зареєстроване на недійсні (підроблені) документи.

Так, проведеною судовою експертизою встановлено, що підпис на новій редакції статуту товариства від імені засновника ОСОБА_3 виконано однією особою, а в протоколі загальних зборів та реєстраційній картці про проведення державної реєстрації змін до установчих документів - іншою.

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2016 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно цьому вироку ТОВ "Формула-Профіт" було створене без мети здійснення фінансово-господарської діяльності та використовувалось невстановленими особами для провадження незаконної діяльності.

Будучи допитаною в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000215 засновник та директор ТОВ "Сейл Сістемс" ОСОБА_4 пояснила, що вона не причетна до створення та діяльності підприємства.

Проведеною у межах кримінального провадження № 0000051 судовою експертизою встановлено, що підписи від імені засновника ТОВ "Аларт Трейд" ОСОБА_5 на статуті товариства, в протоколі загальних зборів про створення товариства та в реєстраційній картці про проведення державної реєстрації заснування юридичної особи виконані різними особами.

Відповідно до статутних документів основним видом діяльності ТОВ "Фінансово-Промислова Компанія "К.Д.М" є торгівля побутовими електротоварами, електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку й зображення.

При цьому, у Єдиному реєстрі податкових накладних відсутня інформація щодо придбання названим підприємством металопластикових вікон, внутрішніх блоків, сплоту з зимовим комплектом, пульту дистанційного керування з метою подальшого їх продажу позивачеві, а ТОВ "Фінансово-Промислова Компанія "К.Д.М" відсутнє за місцезнаходженням.

Так само, аналіз Єдиного реєстру податкових накладних не дає можливості встановити походження товару, що був реалізований позивачеві ТОВ "Укрпрофбіз", ТОВ "Сефт Плюс", ТОВ "Аксон-Актив", ТОВ "Резерв-Солюшн", ТОВ "Рінтекс", ТОВ "Меларіс".

Із протоколу допиту засновника та директора ТОВ "Будівельні технології "Кразбуд" ОСОБА_6 вбачається, що підприємство було зареєстровано за грошову винагороду і останній не причетний до фінансово-господарської діяльності товариства.

Згідно письмовим поясненням ОСОБА_7 він зареєстрував ТОВ "Горсан" за грошову винагороду та був директором цього товариства лише формально, будь-яких договорів не підписував і печатку підприємства не мав.

За даними протоколу допиту свідка у кримінальному провадженні № 00000101 засновник ТОВ "Наполі Груп" ОСОБА_8 пояснив, що зареєстрував товариство за грошову винагороду, фінансово-господарською діяльністю товариства не займався.

За таких обставин, ГУ ДФС у м. Києві дійшло висновку, що у період з 01.01.2013 по 31.12.2014, по операціям з ТОВ "Формула-Профіт", ТОВ "Сейл Сістемс", ТОВ "Аларт-Трейд", ТОВ "Фінансово-Промислова Компанія "К.Д.М", ТОВ "Укрпрофбіз", ТОВ "Сефт Плюс", ТОВ "Аксон-Актив", позивачем завищено витрати та податковий кредит, а у період з 01.01.2015 по 31.12.2015, по операціям з ТОВ "Будівельні технології "Кразбуд", ТОВ "Горсан", ТОВ "Наполі Груп", ТОВ "Резерв-Солюшн", ТОВ "Рінтекс", ТОВ "Меларіс" завищено витрати на 2 387 942 грн., занижено витрати на 2 725 528 грн., не віднесено до складу доходу 2 725 528 грн. віднесено до складу доходу 2 725 528 грн. та завищено податковий кредит.

Як свідчать висновки з Акту перевірки, Податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем:

- абз. 1 п. 138.2 пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 135.1, ст. 135, ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток підприємств за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 всього у сумі 1 053 096, у тому числі по періодах: 2014 рік на суму 189 143 грн.; за 2014 рік на суму 403 919 грн.; за 2015 рік на суму 455 034 грн.;

- п. 198.3 п. 198.6 ст. 198 ПК України в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість за період діяльності з 01.01.2013 по 31.12.2015 всього у сумі 1 131 043 грн., в тому числі по періодах: в серпні 2013 року на суму 59 275 грн., в вересні 2013 року на суму 2 328 грн., в листопаді 2013 на суму 83 583 грн., в грудні 2013 на суму 53 914 грн., в березні 2014 року на суму 93 536 грн., в квітні 2014 року на суму 279 192 грн., в травні 2014 року на суму 18 922 грн., в червні 2014 року на суму 62 706 грн., в травні 2015 року на суму 110 071 грн., в серпні 2015 на суму 99 217 грн., в вересні 2015 на суму 156 791 грн., в жовтні 2015 року на суму 61 347 грн., в листопаді 2015 року на суму 50 162 грн.

За вказаних обставин, суд вважає, що Акт є належним носієм доказової інформації, та містить обставини фінансово-господарської діяльності позивача, які мають відношення до фактів виявлених порушень.

У відповідності до частини першої та другої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Матеріали справи свідчать, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2016, засновника ТОВ «Формула-Профіт» ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України. Слід відмітити, що даним вироком встановлено створення фіктивного суб'єкта підприємництва ТОВ «Формула Профіт» без мети ведення фінансово-господарської діяльності з метою прикриття незаконної діяльності.

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 11.04.2016, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1 КК України. Слід відмітити, що даним вироком встановлено придбання та державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ТОВ «Горсан» в органах державної влади без наміру здійснення статутної господарської діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб.

В частині наявних у матеріалах справи вироків, суд акцентує, що з огляду на обставини, які встановлені в ході досудових розслідувань, фігурантами яких є посадові особи ТОВ «Формула-Профіт» та ТОВ «Горсан», про що відмічено у вироках, суд приймає до уваги винесені судові вироки як належні та достатні докази щодо підтвердження фіктивності підприємництва відповідних контрагентів позивача.

Згідно з частиною першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач довів в рамках цієї справи правомірність своїх Рішень в межах наявних підстав позову, що, в свою чергу, не спростовано позивачем з посиланням на належні і допустимі докази, які б засвідчували складення Акту, та прийняття спірних рішень з порушенням вимог діючого законодавства.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених судом висновків в цілому, суд наголошує на відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно, враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Текст рішення у повному обсязі складено 27.12.2018.

Суддя К.С. Пащенко