Справа № 420/6189/18
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6189/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження, за наявними матеріалами, справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду, з позовною заявою звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про:

визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Носенка Сергія Борисовича про стягнення виконавчого збору у розмірі 14 892 гривень ВП № 57560955 від 31.10.2018 року;

визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Носенка Сергія Борисовича про відкриття виконавчого провадження ВП №57560955 від 31.10.2018 року, в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 14 892 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України, вважає протиправною постанову ВП№57560955 від 30.10.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 14 892,00 гривень та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57560955 від 31.10.2018 року в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 14 892, 00 гривень, оскільки державним виконавцем було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІ від 02.06.2016 року, а також бюджетного законодавства. Позивач наполягає, що рішення суду було самостійно виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України, а тому стягнення виконавчого збору є безпідставним.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року, відкрито провадження та призначено розгляд справи на 26 грудня 2018 року.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду у повному обсязі, а державним виконавцем виконавчі дії проведено у чіткій відповідності до норм чинного законодавства.

У судове засідання, призначене на 26 грудня 2018 року, о 12 годині 00 хвилин, особи, які беруть участь у розгляді справи - не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно повідомлялись.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

26.12.2018 року, через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду, від представника позивача (вх.№40299/18 від 26.12.2018 року) надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи положення ч.9 ст.205 КАС України розгляд справи здійснено судом без участі сторін у порядку письмового провадження.

Пунктом 10 частини 1 статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду № 815/2090/18 від 22.06.2018 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, встановлення судового контролю - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково:

зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 у розмірі 85% суми грошового забезпечення, а саме згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в редакції чинної станом на дату призначення пенсії;

зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області №18558 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року виходячи з основного розміру пенсії 85% суми грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2016 року;

зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_2 пенсію в повному обсязі (з урахуванням різниці між фактично нарахованою та належною до сплати сумою пенсії) за період з 01 січня 2016 року по 24 лютого 2018 року, а починаючи з 24 лютого 2018 року виплачувати в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Позивач зазначає, що на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду, 02.10.2018 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2, відповідно до Закону України №900 від 23.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», статті 63 . 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області №18558 про розмір грошового забезпечення за нормами чинними на 01 січня 2016 року виходячи з основного розміру пенсії 85% суми грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2016 року.

Розмір пенсії ОСОБА_2, становить 7 429,56 гривень (а.с.18-19).

Доплата пенсії з дня набрання рішення суду законної сили, тобто з 18.09.2018 року по 31.10.2018 року у розмірі 1 879,24 гривні, зарахована ОСОБА_2, на картковий рахунок по додатковій відомості (а.с.21).

Як зазначає позивач, доплата за період 01.01.2016 року по 17.09.2017 року у розмірі 42 698,16 гривень, буде виплачена ОСОБА_2, згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року (а.с.20).

14 листопада 2018 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшли постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Носенка Сергія Борисовича про відкриття виконавчого провадження ВП №57560955 від 31.10.2018 року (а.с.8-9) та про стягнення виконавчого збору ВП №57560955 від 31.10.2018 року, у розмірі 14 892,00 гривень (дата постанови про стягнення виконавчого збору була виправлена постановою про виправлення арифметичної помилки від 20.12.2018 року) (а.с.12, 61-62).

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору протиправною, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За приписами частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Як передбачено частиною першою статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Разом з тим, пунктом 3 частини п'ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір не стягується: якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання. Терміни в цьому Законі вживаються у значенні, наведеному в Бюджетному кодексі України і Законі України «Про виконавче провадження».

За приписами частин першої, другої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Згідно із пунктом 1 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 (далі - Порядок № 649) цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Пунктом 2 Порядку № 649 передбачено, що у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні: боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів. Інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Законах України «Про виконавче провадження» та «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

За приписами пунктів 3 - 5 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Як передбачено пунктами 10, 11 Порядку № 649, виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику. Боржник у триденний строк повідомляє стягувачу про виділення коштів та не пізніше десяти робочих днів з дня надходження коштів у межах встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоду виплати пенсії зобов'язаний здійснити виплату стягувачу суми, що підлягає виплаті, у порядку, встановленому статтею 47 зазначеного Закону.

Крім того, згідно із пунктом 1 Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року № 20-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 року за № 1189/32641 (далі - Порядок № 20-1) цей Порядок відповідно до пункту 3 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 (далі - Порядок № 649), визначає процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), та внесення інформації до нього.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 20-1 у цьому Порядку терміни використовуються у значеннях, наведених у Законах України «Про виконавче провадження», «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку № 649.

Пунктом 3 Порядку № 20-1 визначено, що у реєстрі обліковуються рішення, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»: на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою; про стягнення коштів.

Згідно із пунктом 8 Порядку № 20-1 відповідальна особа вносить до реєстру наявну інформацію про: 1) рішення суду: вид (постанова, рішення, ухвала); найменування суду, що його постановив; дата постановлення рішення суду та дата набрання ним законної сили; номер судової справи; стислий зміст рішення про зобов'язання вчинити певні дії («про призначення пенсії», «про перерахунок пенсії», «про виплату пенсії» тощо); дата надходження рішення до боржника; 2) прізвище, ім'я, по батькові стягувача, дату його народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); 3) у разі смерті стягувача - дату його смерті, а також прізвище, ім'я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю стягувача; 4) період, за який стягувачу нараховано пенсію на виконання рішення суду; 5) суму нарахованої на виконання рішення суду пенсії, що залишається невиплаченою, із зазначенням акта законодавства, згідно з яким проведено таке нарахування; 6) виплату коштів на підставі рішення суду: виплачена сума; місяць та рік, у якому кошти виплачені. За наявності двох і більше рішень за одним стягувачем кожне з них обліковується окремо.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Підпунктами 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, передбачено, що Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави суду дійти висновків про те, що виплата пенсій за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» забезпечується Головними управліннями Пенсійного фонду України в областях виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, звідси, і виплата пенсій, присуджених рішенням суду відповідно до вказану Закону, також відбувається лише за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому, заборгованість із пенсійних виплат за рішеннями суду, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов'язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, здійснюються за окремою бюджетною програмою.

Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №19725/03 від 23.11.2018 року, адресованого відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, перерахунок пенсії ОСОБА_2, було проведено 02.10.2018 року, доплата за період з 18.09.2018 року по 31.10.2018 року в сумі 1 879,24 грн. одноразово зарахована на його картковий рахунок 05.11.2018 року, а доплату за період з 01.01.2016 року по 17.09.2017 рік в сумі 42 698,16 грн., буде виплачено згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року (а.с.58).

Щодо твердження позивача про виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_2, з 01.01.2018 року по 17.09.2018 року згідно Порядку погашення заборгованості в пенсійних виплат за рішенням суду, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду (далі - Порядок №649), який визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету (п.1).

Враховуючи те, що вказаний Порядок №649 набрав законної сили 28 серпня 2018 року, тобто до винесення постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року, на момент розгляду даної справи Порядок №649 є чинним, суд погоджується, що виплата заборгованості по пенсії ОСОБА_2, повинна здійснюватись згідно Порядку №649.

На думку суду, щодо виконання зазначених рішень суду (у тому числі, рішення Одеського окружного адміністративного суду, на виконання якого видано виконавчий лист № 815/2090/18 від 04.10.2018 року, щодо якого відкрите виконавче провадження № 57560955, у якому винесена оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору) поширюються гарантії держави, визначені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», при цьому, суд звертає увагу, що на вказаний Закон є прямі посилання у Порядках № 649 та № 20-1.

Суд зазначає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова про стягнення виконавчого збору від 31.10.2018 року винесена без урахування та з порушенням пункту 3 частини п'ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий збір стягненню не підлягає у зв'язку із виконанням рішення суду за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 139, 205, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65104, м. Одеса, площа Бориса Деревянко, 1; ) про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Носенка Сергія Борисовича про стягнення виконавчого збору у розмірі 14 892 гривень ВП № 57560955 від 31.10.2018 року; визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Носенка Сергія Борисовича про відкриття виконавчого провадження ВП №57560955 від 31.10.2018 року, в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 14 892 гривень - задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Носенка Сергія Борисовича, про відкриття виконавчого провадження ВП №57560955 від 31.10.2018 року - визнати протиправною та скасувати.

Постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Носенка Сергія Борисовича, про стягнення виконавчого збору у розмірі 14 892 гривень ВП № 57560955 від 31.10.2018 року - визнати протиправною та скасувати.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.272 КАС України.

Рішення може бути оскаржене згідно статті 287 КАС України до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Балан Я.В.

.