Справа № 807/648/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2018 року м. Ужгород№ 807/648/16
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - Симканич Ю.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Блага О.П.

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

У судовому засіданні 12.05.2017 року Державну податкову інспекцію у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області було замінено на правонаступника - Ужгородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Подану позовну заяву позивач мотивує тим, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 03.06.2015 року № слугував Акт №712/07-01/17-01/НОМЕР_2 від 08.05.2015 року "Про результати документальної планової виїзної перевірки господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 щодо дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014". Так, згідно Акту перевірки відповідач зазначив, що позивачем до складу документально підтверджених витрат, пов'язаних з отриманням доходу, було зайво віднесено собівартість поліетиленової плівки використаної у виробництві пакетів реалізованих для ТОВ "Ужгород П.С.Ю.", за які не отримано оплату (тобто, які не пов'язані з отриманням доходу) в сумі 61450,92 грн. Проте, позивач вважає висновки викладені відповідачем у Акті перевірки №712/07-01/17-01/НОМЕР_2 від 08.05.2015 року помилковими та такими, що не відповідають дійсності, з огляду на те, що чинним законодавством України передбачений вичерпний перелік випадків, коли понесені платником витрати не включаються до валових витрат підприємства і в даному переліку відсутня така підстава, як неотримання оплати (тобто витрати, які не пов'язані з отриманням доходу).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог з мотивів викладених у відзиві на позов, вказавши на наступне. Так, відповідач зазначає, що в ході документальної планової виїзної перевірки господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 щодо дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, результати якої відображені в Акті №712/07-01/17-01/НОМЕР_2 від 08.05.2015 року встановлено, що позивачем було порушено вимоги пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.06.2015 року № , згідно якого позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 9474,59 грн., а саме: за основним платежем на суму 7579,67 грн., за штрафними фінансовими санкціями 1894,92 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні наголошував, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.06.2015 року № було прийнято відповідачем на підставі вимог чинного законодавства України, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку господарської діяльності позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, результати якої відображені в Акті перевірки №712/07-01/17-01/НОМЕР_2 від 08.05.2015 року (а.с. 13-42).

В ході проведеної перевірки, результати якої відображені в Акті перевірки №712/07-01/17-01/НОМЕР_2 від 08.05.2015 року, відповідачем було встановлено наступні порушення: 1) п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України), п. 8 Наказу Міністкрства фінансів України від 15.12.2011 №1637 "Про затвердження форм книги обліку доходів і книги обліку доходів і витрат та порядків їх ведення", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2011 №1534/20272 - позивачем не забезпечено зведення книги обліку доходів і витрат; 2) пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.10 ст. 177 ПК України, донараховано до сплати податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2012 рік у сумі 7579,67 грн.; 3) ч. 1 п. 2 ст. 6, ч. 2 п. 1 ст.7 розділу ІІІ, п. 11 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого перевіркою визначено суму податкових зобов'язань єдиного соціального внеску за 2012 рік у сумі 17534,40 грн. (а.с 41).

Так, згідно Акту перевірки №712/07-01/17-01/НОМЕР_2 від 08.05.2015 року, перевіркою правильності визначення загального оподаткованого доходу, отриманого від провадження діяльності за період з 01.01.2012 по 31.12.2012, відображеного в розділі III податкової декларації та додатку 5 до декларації, встановлено, що позивачем було задекларовано загальний оподатковуваний дохід в сумі 674292,24 грн. та проведеною перевіркою не встановлено його завищення в сумі 112382,02 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України (надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

У відповідності до пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно п. 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до пп. 177.2 п. 177 ПК України об'єктом оподаткування фізичних осіб - підприємців є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

В ході перевірки, згідно проведеного аналізу поступлення грошових коштів на банківські рахунки відкриті позивачем для здійснення підприємницької діяльності, було встановлено, що на банківський рахунок № 3098 у ПАТ КБ «Приватбанк» для здійснення підприємницької діяльності в 2012 році надійшли кошти за реалізовані товарно-матеріальні цінності - в сумі 674292,24 грн., в тому числі ПДВ в сумі 112382,00 грн., які в повному обсязі були віднесені до складу валових доходів за 2013 рік.

Сума доходу отриманого позивачем від реалізації кульків та пакетів поліетиленових, посуду одноразового та серветок в 2012 році складає 561910,24 грн. (674292,24 грн. - 112382,00 грн. ПДВ).

Так, за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 на формування витрат пов'язаних з отриманням доходу позивача впливало придбання плівки полімерної для подальшої переробки на пакети та кульки, придбання кульків та пакетів поліетиленових і посуду одноразового для подальшої реалізації.

За період з 01.01.2012 по 31.12.2012 позивачем у додатку 5 до декларації про майновий стан та доходи було задекларовано документально підтверджені витрати, пов'язані із здійсненням діяльності в сумі 654964,45 грн. Однак, перевіркою було встановлено їх завищення в сумі 162913,13 грн.

Зокрема, завищення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності відбулося за рахунок того, що в 2012 році позивачем було задекларовано документально підтверджені витрати, пов'язані з отриманням доходу в сумі 654964,45 грн., в тому числі вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції (графа 4 розділу І «Доходи від провадження господарської діяльності» Додатку 5 до розділу III Декларації про майновий стан і доходи) - в сумі 654964,45 грн.

Проте, фактично, відповідно до документів наданих для перевірки, а саме: виписок з банківських рахунків, в 2012 році позивачем здійснено оплату придбаних кульків та пакетів упаковочних, плівки поліетиленової, посуду одноразового в сумі 639237,73 грн. (в тому числі ПДВ - в сумі 106539,62грн.).

Разом з тим, перевіркою встановлено, що позивачем на виконання умов Договору №25/08-2-67 від 25.08.20009 в 2012 році для ТОВ «Ужгород П.С.Ю.» реаловано товарно-матеріальні цінності (пакети, кульки упаковочні, одноразовий посуд) загальною вартістю 504126,84 грн. (в тому числі ПДВ - 84021,14 грн.). За реалізовані товарно-матеріальні цінності позивач від ТОВ «Ужгород П.С.Ю.» на банківський рахунок, відкритий для здійснення господарської діяльності, отримав грошові кошти в сумі 410000,00 грн. (в тому числі ПДВ - 68333,33 грн.).

Відповідно до вищевикладеного ТОВ «Ужгород П.С.Ю.» за отриманні товарно-матеріальні цінності в 2012 році не оплатило кошти в сумі 94126,84 грн. (в тому числі ПДВ - 15687,81 грн.).

У відповідності до документів наданих для перевірки, а саме: Актів звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Ужгород П.С.Ю.» та ФОП ОСОБА_4 встановлено, що дебіторська заборгованість ТОВ «Ужгород П.С.Ю.» по фінансово - господарських взаємовідносинах із позивачем станом на 01.01.2012 складає 215426,58 грн. (в тому числі ПДВ - 35904,43 грн.) та станом на 01.01.2013 складає 309553,36 грн. (в тому числі ПДВ -51592,23 грн.). Так, приріст дебіторської заборгованості ТОВ «Ужгород П.С.Ю.» перед позивачем склав 94126,78 грн. (в тому числі ПДВ - 15687,81 грн.).

Згідно з п. 177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до операційної діяльності згідно з розділом III Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 138.1 ст.138 розділу III ПК України - витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з п.138.4, п.138.6 - 138.9, пп.138.10.2 - 138.10.4 п.138.10, п.138.11 ст.138 цього Кодексу.

Згідно з п. 177.3 ст.177 ПК України - для фізичної особи -підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

При цьому, відповідно до вимог пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК України - не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими документами, платіжними та іншими первинними документами.

Проте, собівартість товарно-матеріальних цінностей реалізованих для ТОВ «Ужгород П.С.Ю.» загальною вартістю 94126,84 грн. (78439,03 грн. без ПДВ), за які не було отримано оплату (тобто, ті, які не пов'язані з отриманням доходу) позивач зайво відніс до складу документально підтверджених витрат, пов'язаних з отриманням доходу в 2012 році.

Також, в ході перевірки було встановлено собівартість таких товарно-матеріальних цінностей, зокрема позивач від ТОВ «Ужгород П.С.Ю.» не отримав оплату за реалізований товар відповідно до наступних виписаних податкових накладних, а саме: №13 від 30.12.2012, №12 від 28.12.2012, №11 від 25.12.2012, №10 від 21.12.2012, №9 від 20.12.2012, №8 від 18.12.2012, №7 від 11.12.2012, №6 від 11.12.2012, №5 від 11.12.2012, №4 від 10.12.2012, №3 від 08.12.2012, №1 від 04.12.2012, №13 від 27.11.2012,№7 від 20.11.2012, № 10 від 20.11.2012, №9 від 20.11.2012, №8 від 20.11.2012 та наступних видаткових накладних: №153 від 30.12.2012, №152 від 28.12.2012, №151 від 25.12.2012, №150 від 21.12.2012, №149 від 20.12.2012, №148 від 18.12.2012, №147 від 11.12.2012, №146 від 11.12.2012, №145 від 11.12.2012, №144 від 10.12.2012, №143 від 08.12.2012, №141 від 04.12.2012, №2140 від 27.11.2012, №136від 20.11.2012, №135 від 20.11.2012, №134 від 20.11.2012.

Так, згідно з вищезазначеними податковими та видатковими накладними, позивачем для ТОВ «Ужгород П.С.Ю.» було реалізовано наступні товари: пакет поліетиленовий 28x50 «Вопак» - 78163 шт. загальною вартістю 17821,15 грн.; пакет поліетиленовий 38x60 «Вопак» - 67000 шт. загальною вартістю 42612,00 грн.; пакет поліетиленовий 50x60 «Вопак» - 12000 шт. загальною вартістю 13824,00 грн.; пакет фасовка-майка - 34 упаковки загальною вартістю 219,03 грн.; посуд одноразовий - 1123 упаковки загальною вартістю 3962,99 грн.

Для виготовлення пакетів поліетиленових, з метою їх подальшої реалізації для ТОВ «Ужгород П.С.Ю.», відповідно до податкових накладних, наданих для перевірки, позивач у листопаді та грудні 2012 року від ТОВ «ПрофіПак» придбав поліетиленову плівку вартістю 61450,92 грн. (без ПДВ), а саме: податкова накладна від 12.11.2012 №51 - на суму 35405,36 грн.; податкова накладна від 12.11.2012 №52 - на суму 966,72 грн.; податкова накладна від 21.11.2012 №90 - на суму 21560,04 грн.; податкова накладна від 07.12.2012 №47 - на сум 3518,81 грн.

Таким чином, позивач до складу документально підтверджених витрат, пов'язаних з отриманням доходу, зайво відніс собівартість поліетиленової плівки використаної у виробництві пакетів реалізованих для ТОВ «Ужгород П.С.Ю.», за які не було отримано оплату (тобто які не пов'язані з отриманням доходу) в сумі 61450,92 грн.

Вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції (графа 4 розділу І «Доходи від провадження господарської діяльності» Додатку 5 до розділу III Декларації про майновий стан і доходи) позивача в 2012 році складає 471247,19 грн., а саме: 532698,11 грн. (сплачених всього в 2012 році за придбані товарно-матеріальні цінності, за мінусом ПДВ) - 61450,92 грн. (зайво віднесені витрати на придбання товарно-матеріальні цінності, які не пов'язані з отриманням доходу).

Також, згідно з документами, наданими для перевірки, до складу документально підтверджених витрат, пов'язаних з отриманням доходу позивача в 2012 році відносяться наступні витрати: сплата єдиного соціального внеску - в сумі 5440,31 грн.; оплата маркетингових послуг - в сумі 13045,60 грн.; витрати на обслуговування банківських рахунків - в сумі 2258,22 грн.; витрати на придбання сертифікаційних ключів - в сумі 60,00 грн.

Всього, документально підтверджені витрати, пов'язані з отриманням доходу позивача в 2012 році складають 492051,32 грн. (471247,19 грн. + 5440,31 грн. + 13045,60 грн. + 2258,22 грн. + 60,00 грн.).

Отже, завищення документально підтверджених витрат, пов'язаних з отриманням доходу позивачем в 2012 році становить 162913,13 грн.

Таким чином, за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 позивачем було задекларовано оподатковуваний (чистий) дохід, в сумі 19327,79 грн., проте враховуючи вищевикладені допущені порушення ПК України, відбулося його заниження в сумі 50531,13 грн.

Відповідно до п. 177.1. ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 167.1. ст. 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 -167.4 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу у державну та недержавну грошову лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри.

У разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 17 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою, визначеною в абзаці першому цього пункту.

За період з 01.01.2012 по 31.12.2012 позивачем було задекларовано податок на доходи фізичних осіб від зайняття господарською діяльністю, який підлягає сплаті до бюджету в сумі 1472,37 грн. Проте, згідно вище викладеного встановлено, що позивачем було занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення господарської діяльності в сумі 7579,67 грн.

Згідно з пп. 177.5.3. п. 177.5 ст. 177 ПК України остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб та збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності на підставі документального підтвердження факту їх сплати.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, відповідач як суб'єкт владних повноважень довів належними та допустимими доказами правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 03.06.2015 року № . Натомість, позивач не надав до суду достатні та належні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його позовні вимоги.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішень від 03.06.2015 року № - відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 02.01.2019 року, у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.