Справа № 361/5200/18
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/5200/18
провадження № 2-а/361/317/18
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_3 із вищевказаним позовом до інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_3 посилається на те, що він 16 червня 2018 року керуючи автомобілем Volkswagen Polo, н.з. АІ 2300 ЕІ, рухався по трасі Київ-Харків, де був безпідставно зупинений інспектором роти № 4 Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_4. Причиною зупинки інспектор вказав на те, що водій рухався в крайній лівій смузі при вільній праві, що є порушенням п.п. 11.2, 11.5 ПДР України. Службовою особою були перевірені документи позивача на право керування транспортним засобом, і зроблено хибний висновок про те, що позивач не має полісу обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, хоча позивач предявив чинний за строком страховий сертифікат «Зелена карта».

Позивач вважає, що дана постанова відповідача є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки співробітник поліції не врахував клопотання позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення за місцем його проживання ; не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, а щодо нібито порушення ним п.п. 11.2, 11.5 ПДР (ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині) постанову не виносив. Крім того, відповідач притягнув позивача до відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не надав йому можливості надати пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними, чим порушив його права передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи.

З огляду на викладені вище обставини, позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 855980 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, поновити строк на її оскарження та закрити провадження по справі.

10 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив від відповідача інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4, в якому останній вважає, що твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Наслідком винесення постанови та притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності стало те, що водій рухався в крайній лівій смузі при вільній праві без наміру повороту чи розвороту, чим порушив п.п. 11.2, 11.5

ПДР.України. При перевірці документів у позивача був відсутній поліс обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ) ПДР.України, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, посилаючись при цьому на ч. 2 ст. 36 КУпАП. Крім того, з копії полісу обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта» наданим позивачем, вбачається, що даний поліс діє в таких країнах як Азербайджан, Білорусь, Молдова, Росія та не є діючим на території України. Щодо місця розгляду адміністративної справи, стверджує, що розглядаючи дану справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУ, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Враховуючи вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі.

31.10.2018 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 подав через канцелярію суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що оскільки відповідач не притягав позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не складав протоколу про адміністративне правопорушення, то й права на здійснення контролю за наявністю договору ОСЦПВ, права на перевірку документів у нього не виникло. Позивач стверджує, що відповідач реалізував дискреційні повноваження, передбачені ст. ст. 32, 35 ЗУ «Про Національну поліцію» у спосіб, що не відповідає приписам п.п. 6,8 ч. 2 ст. 2 КАС України. Щодо заявленого відповідачем клопотання про доручення до матеріалів справи доказів, зазначає, що нагрудна камера патрульного поліцейського не була зазначена у постанові, а тому будь-які фактичні дані, що містяться на даному компакт-диску, не відповідають критерію допустимості доказу, оскільки отримані із порушенням порядку отримання доказів.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. До початку розгляду справи його представник ОСОБА_5 надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 16 червня 2018 року, інспектором УПП в м. Борисполі ДПП роти № 4 батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_4 складено відносно ОСОБА_3 постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 855980.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 16 червня 2018 року о 07 год. 55 хв. в Київській області на 76 км автодороги Київ-Харків, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки Volkswagen Polo, н.з. АІ 2300 ЕІ, рухався у крайній лівій смузі при вільній праві без наміру повороту чи розвороту, чим порушив п.п. 11.2, 11.5, при перевірці документів не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. ґ)«Правил дорожнього руху» України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Даною постановою застосовано до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

До матеріалів справи додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта» № UA/011/12837547, з якого вбачається, що даний договір діє на умовах країни відвідування в Азербайджані, Білорусі, Молдові, Росії, та не діє на території України (а.с. 7).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Крім того, відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 частини ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» існує лише дев'ять законних підстав зупинки транспортного засобу, жодна законна підстава 16.06.2018 року не настала.

Суд зазначає, що законом визначений виключний перелік випадків у яких працівники Національної поліції мають право здійснювати контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У даній справі протокол щодо порушення позивачем правил дорожнього руху не складався та ним не вчинялась дорожньо-транспортна пригода.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи усі обставини по справі та досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Щодо доводів позивача про неправомірність винесеної постанови на місці зупинки транспортного засобу, як на підставу для скасування останньої, слід зазначити.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, відповідач правомірно виніс спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Пункт 2 Розділу ІІІ Інструкції конкретизує, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, статтею 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідачем правомірно винесено спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці його скоєння.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р. (справа №5-рп/2015), яким надано тлумачення словосполученням «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», суд вважає необґрунтованим, оскільки норми КУпАП та, зокрема, ст.258 цього Кодексу зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджуються вимоги ч.4 ст.258 постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач разом із відзивом на позовну заяву подав клопотання про доручення до матеріалів справи доказів, а саме диску з відеоматеріалами з нагрудної камери поліцейського.

Суд звертає увагу на те, що в оскарженій постанові по справі про адміністративне правопорушення даний пристрій не вказаний, що є порушенням статті 283 КУпАП. З огляду на це, клопотання відповідача про доручення до матеріалів справи диску з відеоматеріалами з нагрудної камери поліцейського є необґрунтованим, а фактичні дані, які містяться на цьому носії електронної інформації отримані з порушенням порядку отримання доказів, тому не можуть бути визнанні допустимими доказами.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання;при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу можу бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справиі якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У статті 289 КУпАП зазначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,- протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Зі змісту постанови вбачається, що копію постанови про накладення адміністративного стягнення позивач отримав 16.06.2018 року, Відповідний позов про скасування постанови було подано позивачем 25.06.2018 року, однак позов було залишено без руху ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2018 року. 24.07.2018 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та уточнено позов, де було залишено тільки дві з повязаних із оскарженням постанови по справі про адміністративне правопорушення вимоги. Однак ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2018 року позовну заяву повернуто позивачу, який отримав її 10.08.2018 року. Викладені вище обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на звернення до суду, тому суд вважає необхідним поновити позивачу строк на оскарження даної постанови.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача ОСОБА_3, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим відповідач у судове засідання не зявився, на виклики до суду не реагує, подав відзив на позов, однак будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача суду не надав, правомірність своїх дій суду не довів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством, натомість, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови жодного доказу, який би свідчив про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 251, 268, 280, 289 КУпАП, ст.ст. 72 - 79, 242 246, 255, 295 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії

БР № 855980 від 16 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляду штрафу у розмірі 425 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене

ч. 1 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_3, ІПН - НОМЕР_1, адреса реєстрації місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, гуртожиток.

Відповідач Інспектор роти № 4 Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_4, адреса: 08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Кошового, буд. 4.

Суддя Н.М. Петришин