Справа № 289/1998/18
Суддя: Лівочка Л. І.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 289/1998/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області адміністративну справу №289/1998/18 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області капрала поліції Зімницького Дмитра Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області капрала поліції Зімницького Дмитра Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що близько 19:50-20:00 год. 03.10.2018 року, керуючи транспортним засобом Renault Premium (д.н.з. НОМЕР_1), він був зупинений працівником патрульної поліції - інспектором 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області капралом поліції Зімницьким Д.С.

Відповідачем було прийнято постанову від 03.10.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У пункті 6 вказаної постанови відповідачем зазначено: "03.10.2018 19:53:56 / Харків, шосе Полтавське 108А км. водій, керуючи ТЗ (транспортним засобом Renault Premium (д.н.з. НОМЕР_1)) проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 «г» ПДР - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів».

Вважає вказану постанову необгрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Його притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.2ст. 122 КУпАП, яка окрім іншого, встановлює вид та розмір стягнення у разі проїзду на заборонний сигнал світлофора. При цьому, як зазначено відповідачем в оскаржуваній постанові, така заборона встановлена пунктом 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до підпункту «г» пункту 8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

Згідно пункту 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Таким чином, увімкнений жовтий сигнал світлофора, дійсно, забороняє рух, а водії при його появі повинні зупинитися у визначеному пунктом 8.10 ПДР місці.

Поряд із цим, із зазначеного правила є виняток, встановлений пунктом 8.11 ПДР, яким передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу світлофора або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, рухатися на жовтий сигнал світлофора дозволено якщо для зупинки на цей сигнал доведеться задіяти екстренне гальмування, за умови забезпечення безпеки всіх учасників дорожнього руху.

На необхідності застосування вказаних положень ПДР наголошував також і Верховний Суд у подібних правовідносинах, зокрема у постанові від 31 липня 2018 року по справі № №552/5623/16-а.

Пунктом 1.5 ПДР передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Отже, водії транспортних засобів зобов'язані своїми діями та/або бездіяльністю максимально уникати створенню небезпеки дорожнього руху, дотримуючись при цьому ПДР.

Транспортний засіб, яким керував позивач (Renault Premium) є вантажним автомобілем (тягач). Під час виникнення спірних подій, позивач здійснював комерційний рейс (перевезення вантажу), тому до автомобіля був причіплений причіп.

Рухаючись з дозволеною швидкістю, безпосередньо перед виїздом позивача на перехрестя, світлофор, що знаходився на цьому перехресті у напрямку руху позивача, змінив колір на «жовтий». З огляду на це, позивач об'єктивно не міг здійснити зупинку у визначеному пунктом 8.10 ПДР місці не вдаючись до екстреного гальмування, а тому, у відповідності до пункту 8.11 ПДР продовжив рух.

Проїзд позивачем перехрестя на жовтий сигнал світлофора не спричинив ні аварійної, ні будь-якої іншої небезпечної дорожньої ситуації, адже у інших учасників дорожнього руху, що рухалися з інших напрямків (перпендикулярно), під час проїзду позивачем перехрестя продовжував горіти заборонний (червоний, жовтий) сигнал світлофору, що забороняв їм рух. Тому рух позивача по перехрестю відбувся з повним дотриманням безпеки дорожнього руху.

Безпосередньо за позивачем рухався легковий транспортний засіб, а тому, екстренне гальмування позивачем у зв'язку із увімкненням жовтого сигналу світлофора, об'єктивно могло спричинити аварійну ситуацію.

Здійснюючи рух по перехрестю позивач вимоги підпункту «г» пункту 8.7.3 ПДР не порушував, оскільки діяв у повній відповідності пунктів 1.5, 8.11 ПДР.

На вказаних обставинах позивач наголошував після зупинки, при усному спілкуванні з відповідачем, пояснюючи, що зупинитися перед перехрестям на світлофорі об'єктивно не міг, оскільки жовтий сигнал світлофора загорівся занадто пізно, безпосередньо перед виїздом на перехрестя, а тому швидко зупинити "фуру" без створення небезпечних ситуацій на дорозі було неможливо.

Зазначені обставини не були прийняті відповідачем до уваги та протиправно винесено необгрунтовану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Посилаючись на викладене позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області капрала поліції Зімницького Д. С. від 03.10.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2018 року по справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду на 21.11.2018 року з повідомленням учасників справи. Копія позовної заяви та доданих до неї документів, а також ухвалу про відкриття провадження у справі направлена відповідачу та отримана ним 05 листопада 2018 року, про що свідчить поштове повідомлення.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином у відповідності з вимогами ст. 268 КАСУ, з огляду на що суд вважає можливим розглянути вказану справу за їх відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕАВ №639981 від 03.10.2018 року, винесеною інспектором 2 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області капралом поліції Зімницьким Д.С. на позивача накладено за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді 425 грн.

В постанові зазначено, що "ОСОБА_1, 03.10.2018 19:53:56 / Харків, шосе Полтавське 108А км. / водій керуючи ТЗ проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 «г» ПДР - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів».(а.с.12).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на вказане, та беручи до уваги, що відповідачем не подано відзиву на зазначений адміністративний позов, також як і доказів на спростування заявлених позовних вимог, ним в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

За таких обставин постанова по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕАВ №639981 від 03.10.2018 року, винесена інспектором 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській областікапралом поліції Зімницьким Д.С. про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) (п. 2) або закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3).

За таких обставин, постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю у зв"язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Постанову інспектора 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області капрала поліції Зімницького Дмитра Сергійовича від 03.10.2018 року серія ЕАВ №639981 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень- скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

На рішення суду може бути подано аапеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адмінстративного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І Лівочка