Справа № 160/8318/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року Справа № 160/8318/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Наталії Василівни
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач) в якому просить суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» протиправними;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: в Шахтопрохідницькому управлінні № 8 тресту «Антроцитшахтобуд» за період з 09.07.1990 року по 15.08.1990 року учнем прохідника, з 27.06.1991 року по 31.08.1991 року прохідником, з 06.08.1992 року по 26.09.1992 року гірничим майстром підземним, в Шахтоуправлінні «Луганське» ВО «Луганськвугілля» з 13.09.1993 року по 11.01.1995 року прохідником та гірничим майстром у МСП виробнича фірма «Кедр-2» з ремонту шахтних стволів з 18.01.1995 року по 01.04.1996 року, та призначити нарахувати і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 14 вересня 2018 року.
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 14.09.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Проте, листом від 20.09.2018 року № 43/33/22-19 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області йому відмовило в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, оскільки до пільгового стажу не зараховані періоди роботи в Шахтопрохідницькому управлінні № 8 тресту «Антроцитшахтобуд» з 09.07.1990 року по 15.08.1990 року на посаді учня прохідника, з 27.06.1991 року по 31.08.1991 року на посаді прохідника, з 06.08.1992 року по 26.09.1992 року на посаді гірничого майстра підземного, в Шахтоуправлінні «Луганське» ВО «Луганськвугілля» з 13.09.1993 року по 11.01.1995 року на посаді прохідника та гірничого майстра у МСП виробнича фірма «Кедр-2» з ремонту шахтних стволів з 18.01.1995 року по 01.04.1996 року. Відмову вмотивовано тим, що підприємства, де він працював, знаходиться на непідконтрольній українській владі території, у зв'язку із чим не має можливості здійснити перевірку достовірності наданих документів щодо підтвердження пільгового стажу роботи. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом порушених прав.
Ухвалою суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
27 листопада 2018 року представником відповідача подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_1 14.09.2018 року дійсно надав до Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву та документи для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». За результатами розгляду наданих документів встановлено відсутність права позивача на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки ним надано пільгові довідки від підприємств, що знаходиться на території непідконтрольній українській та не здійснюють господарську діяльність. За таких обставин рішенням відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах. Вважає, що дії управління відповідають чинному законодавству, а вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають, тому просив відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Разом з заявою позивачем були надані копії документів підтверджуючих факт виконання робіт, які надають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Листом від 20.09.2018 року № 43/33/22-19 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи та який на час звернення складає 22 роки 24 дні.
Підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідачем зазначено, що не підтверджено періоди роботи з 09.07.1990 року по 15.08.1990 року учнем прохідника в Шахтопрохідницькому управлінні № 8 тресту «Антроцитшахтобуд», з 27.06.1991 року по 31.08.1991 року прохідником, з 06.08.1992 року по 26.09.1992 року гірничим майстром підземним, з 13.09.1993 року по 11.01.1995 року прохідником в Шахтоуправлінні «Луганське» ВО «Луганськвугілля» та з 18.01.1995 року по 01.04.1996 року гірничим майстром з ремонту шахтних стволів у МСП виробнича фірма «Кедр-2». Оскільки, пільгові довідки видані підприємствами, що знаходиться на території непідконтрольній українській владі та видані після 28.11.2014 року, після припинення їх діяльності.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача щодо відмови у призначення пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з вимогами ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно з п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.
Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Згідно зі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік.
Наведені положення кореспондуються з викладеними у частині третій статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, що діяв до 11 березня 1994 року, Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, що діяв до 16 січня 2003 року, Список №1 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року, що діяв до 24 червня 2016 року та Список №1, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, містить в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Таким чином, професії та посади позивача, за якими він працював, віднесені до Списку №1.
За положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Із записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 13.07.1990 року, судом встановлено, що позивач працював:
- з 09.07.1990 року по 15.08.1990 року учнем прохідника в Шахтопрохідницькому управлінні № 8 тресту «Антроцитшахтобуд» з повним робочим днем на підземних роботах;
- з 27.06.1991 року по 31.08.1991 року прохідником в Шахтопрохідницькому управлінні № 8 тресту «Антроцитшахтобуд» з повним робочим днем на підземних роботах;
- з 06.08.1992 року по 26.09.1992 року гірничим майстром підземним в Шахтопрохідницькому управлінні № 8 тресту «Антроцитшахтобуд» з повним робочим днем на підземних роботах;
- з 13.09.1993 року по 11.01.1995 року прохідником в Шахтоуправлінні «Луганське» ВО «Луганськвугілля» з повним робочим днем на підземних роботах;
- з 18.01.1995 року по 01.04.1996 року гірничим майстром з ремонту шахтних стволів у МСП виробнича фірма «Кедр-2» з повним робочим днем на підземних роботах.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також за змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Відповідно до записів трудової книжки, вбачається, що позивач за спірні періоди працював у Шахтопрохідницькому управлінні № 8 тресту «Антроцитшахтобуд», в Шахтоуправлінні «Луганське» ВО «Луганськвугілля» та у МСП виробнича фірма «Кедр-2» з повним робочим днем на підземних роботах.
Отже, записів у трудовій книжці для цього повністю достатньо, оскільки вони виконані належними посадовими особами, засвідчені підписом та скріплені печатками, крім того в трудовій книжці зазначені періоди роботи, назви професій, а також визначено, що роботи виконувались повний робочий день в шахті, що не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи.
Крім того, на підтвердження пільгового стажу роботи на вищезазначених шахтах позивачем було надано уточнюючи довідки, видані вказаними підприємствами, а також копії наказів про атестацію робочих місць.
З приводу посилання відповідача на неможливість здійснення перевірки пільгових довідок, оскільки Шахтопрохідницьке управління № 8 трест «Антроцитшахтобуд» та Шахтоуправління «Луганське» ВО «Луганськвугілля» розміщені на тимчасово окупованій території Україні і припинили діяльність на час проведення антитерористичної операції з 28 листопада 2014 року, суд зазначає наступне.
За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.
Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Так, трудовий стаж позивач набув у період, коли населений пункт, на території якого підприємства здійснюють господарську діяльність, перебував під контролем української влади, і зазначені підприємства також утворено відповідно до законодавства України.
В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності пільгового характеру роботи, у зв'язку з наданням зазначених довідок підприємствами, що знаходяться на території, непідконтрольній українській владі та діяльність підприємств припинена на час проведення антитерористичної операції з 28 листопада 2018 року.
Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України N 1028 від 09.12.2015 пункт 20 Порядку № 637 доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Доказів відсутності таких даних до суду відповідачем не надано.
Разом з цим, позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах на підставі його заяви від 14.09.2018 року є протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 704,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 18170059 від 29.10.2018 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви від 14 вересня 2018 року.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи в Шахтопрохідницькому управлінні № 8 тресту «Антроцитшахтобуд» з 09.07.1990 року по 15.08.1990 року учнем прохідника, з 27.06.1991 року по 31.08.1991 року прохідником, з 06.08.1992 року по 26.09.1992 року гірничим майстром підземним; в Шахтоуправлінні «Луганське» ВО «Луганськвугілля» з 13.09.1993 року по 11.01.1995 року прохідником; з 18.01.1995 року по 01.04.1996 року гірничим майстром з ремонту шахтних стволів у МСП виробнича фірма «Кедр-2», призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії з 14 вересня 2018 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено у повному обсязі 19.12.2018 року.

Суддя Н.В. Боженко