Справа № 200/12380/18-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 р. Справа№200/12380/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., при секретарі Карпенко А.В., за участю представника Відповідача Хлудєєвої А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 04.10.2018 року № 107, визнання незаконною бездіяльності щодо не призначення пенсії, зобов`язання повторно переглянути заяву № 11605 від 26.09.2018 року та призначити пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

03.11.2018 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - Позивач) до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 04.10.2018 року № 107, визнання незаконною бездіяльності щодо не призначення пенсії, зобов`язання повторно переглянути заяву № 11605 від 26.09.2018 року та призначити пенсію.
В обґрунтування позову Позивач зазначив, що він проходив військову службу і приймав участь у бойових діях в період з 30.09.1982 року по 11.11.1984 року, тому набув право на призначення дострокової пенсії як учасник бойових дій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вважає, що вказаний період служби підлягає зарахуванню йому при обчисленні вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах. 26 вересня 2018 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, як учаснику бойових дій. Однак рішенням № 107 від 04.10.2018 року з доповненням від 09.10.2018 року Відповідач відмовив у призначенні пенсії, пославшись на розбіжності ПІБ в архівній довідці № 8/264562 від 09.02.2012 року. Просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача № 107 від 04.10.2018 року з доповненням від 09.10.2018 року про відмову в призначенні пенсії згідно п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- визнаним незаконною бездіяльність Відповідача щодо не призначення пенсії згідно п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Відповідача повторно розглянути заяву № 11605 від 26.09.2018 року та призначити йому пенсію згідно п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Відповідача у місячний строк подати звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем 19.12.2018 року до суду надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що в довідці про період участі у бойових діях наявні розбіжності по батькові Позивача. Крім того, Позивачем надана довідка Краматорського міського військомата, яка видана на підставі військового квитка. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В судовому засіданні представник Відповідача надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на адміністративний позов, просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.
Заслухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки від 13.09.2018 року № , Позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу. Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .
У період з 30.09.1982 року по 11.11.1984 року проходив військову службу, має статус ветерана війни - учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 .
26 вересня 2018 року Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області із заявою № 11605 про призначення йому пенсії за віком згідно п. 4 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням № 107 від 04.10.2018 року з доповненням від 09.10.2018 року орган Пенсійного фонду відмовив Позивачу в призначенні дострокової пенсії в зв`язку з відсутністю підстав для призначення йому пенсії відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку з розбіжностями ПІБ в архівній довідці № 8/264562 від 09.02.2012 року.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.
Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. При цьому основи соціального захисту, а також форми і виді пенсійного забезпечення, визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Зокрема, з огляду на положення статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, які брали участь у бойових діях - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Частиною 4 статті 24 Закону цього Закону передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтями 4, 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Пунктом 2 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаю військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Постановою Кабінету Міністрів України "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №63 від 08.02.1994 року затверджено Перелік держав і періодів бойових дій на їх території, відповідно до якого бойові дії в Афганістані, під час яких йому надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, проходили в період з квітня 1978 року по грудень 1989 року.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, установлені раніше законодавством України і законодавством колишнього СРСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.
Згідно з пунктом "в" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.
Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Згідно з пунктом 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, участь у бойових діях у воєнний час зараховується до вислуги років із розрахунку один місяць служби за три місяці.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).
Згідно з пунктом 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.
Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони. (додаток №2).
Згідно з додатком №2 у довідці про проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій під час виконання інтернаціонального обов`язку повинно бути зазначено загальну кількість років, місяців і днів такої служби. Зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Відповідно до абзацу 3 підпункту 5 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника бойових дій, довідка про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення, а для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 №413 (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).
Судом встановлено, що статус учасника бойових дій підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 04.09.2006 року Пролетарсько-Будьонівським ОРВК м. Донецька.
Згідно з пунктом 5 Інструкції про порядок видачі посвідчень, нагрудних знаків ветеранів війни та листів талонів на право одержання проїзних квитків безплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості ветеранам війни-військовослужбовцям, які проходять військову службу у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 31.03.1996 року №87, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19.04.1996 року за №193/1218 (чинною на час видачі позивачу посвідчення ветерана війни - учасника бойових дій), особам, визнаним учасниками бойових дій (пункти 2, 4, 11, 13, 14, 15 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), посвідчення видаються на підставі раніше виданих посвідчень, довідок, виданих органами Міноборони, МВС, СБ, МЗС.
Період служби Позивача у складі діючої армії в період бойових дій в Афганістані під час виконання інтернаціонального обов`язку (у військовій частині НОМЕР_2 ) підтверджується його військовим квитком, у якому відображено участь у бойових діях у складі Радянських військ з 22.12.1982 року по 11.11.1984 року.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо протиправності спірного рішення Відповідача № 107 від 04 жовтня 2018 року з доповненням від 09 жовтня 2018 року про відмову в призначенні Позивачу пенсії згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", внаслідок чого спірне рішення підлягає скасуванню.
За таких обставин суд вважає обґрунтованими в цій частині вимоги Позивача.
Позовні вимоги щодо зобов`язання управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області розглянути повторно заяву Позивача про призначення пенсії також підлягають задоволенню, оскільки є похідними від задоволених позовних вимог.
Позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Відповідача щодо не призначення Позивачу пенсії, згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не підлягають задоволенню, так як у спірних правовідносинах достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права є визнання протиправним та скасування спірного рішення.
Щодо позовних вимог щодо зобов`язання Відповідача призначити пенсію згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.
Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про перерахунок пенсії або про відмову у перерахунку пенсії, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.
Що стосується встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки Позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. за квитанцією № 0.0..1 від 30.11.2018 року, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача судового збору у розмірі 704,80 грн. на користь Позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 04.10.2018 року № 107, визнання незаконною бездіяльності щодо не призначення пенсії, зобов`язання повторно переглянути заяву № 11605 від 26.09.2018 року та призначити пенсію задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 107 від 04.10.2018 року з доповненням від 09.10.2018 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Поштова, б. 5, код в ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) № 11605 від 26.09.2018 року про призначення пенсії згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення виготовлено у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 04 січня 2019 року.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системиапеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Череповський Є.В.