Справа № 725/5503/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/5503/18

Головуючий у 1-й інстанції: Іщенко І.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

26 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року позивач, ОСОБА_2 звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівців з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування Постанови в справі про порушення митних правил №1761/40800/18 від 28.09.2018 року (далі - Постанова) відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та направлення справи на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

Першотравневий районний суд м.Чернівців рішенням від 19 листопада 2018 року адміністративний позов задовольнив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що матеріали справи про порушення митних правил не містять відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився ОСОБА_2 Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою. Відомості зазначені у службовій записці є інформативними і не можуть бути повністю достовірними.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що у службовій записці використовувались Інтернет ресурси, можливість використання яких передбачена Методикою та вказані фактори, які б дали можливість більш точно визначити митну вартість автомобіля. Крім того, вказує, що у ОСОБА_2 наявний як паспорт громадянина України так і громадянина Ізраїля, проте позивач постійно проживає на території України, тому відповідно до норм чинного законодавства України у правових відносинах з Україною він має статус громадянина-резидента і на території України повинен користуватись документами, що підтверджують його статус як громадянина України. Відтак, відповідач вважає, що при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу іноземної реєстрації позивач надав паспорт громадянина Ізраїля з метою ухилення від сплати митних платежів.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням вимог ч.1 та ч.2 ст. 268 КАС України щодо способу та порядку повідомлення сторін у справах, визначених ст.ст. 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу та з урахуванням положень ч.3 ст. 268 КАС, наявних в матеріалах справи доказів щодо своєчасного повідомлення відповідача про день, час та місце судового розгляду справи, колегія суддів здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17 червня 2018 року головний державний інспектор ВМО №1, м/п «Вадул-Сірет», Чернівецької митниці ДФС Гайдук Василь Георгійович відносно відповідача був складений Протокол про порушення митних правил №1761/40800/18. Як встановлено із змісту протоколу, інспектором було виявлено порушення: що 17 червня 2018 року о 12 год. 10 хв. на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю в'їхав легковий автомобіль марки «BMW Х5», країна реєстрації Болгарія, державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_2, який прямував з Румунії до України в приватних справах. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору». До митного контролю громадянин ОСОБА_2 подав закордонний паспорт громадянина Ізраїля НОМЕР_2, виданий 22.04.2018 року, на ім'я ОСОБА_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3. Під час внесення інформації в автоматизовану систему митного оформлення «Інспектор» та за результатами здійснення митних процедур системою АСАУР ПІК «Інспектор» було згенеровано обов'язкові митні формальності, обумовлені орієнтуванням від 25.01.2016р. №75/2/186 Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про те, що громадянин ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) при переміщення через митний кордон України може використовувати паспорти громадянина Ізраїля та громадянина України.

Під час проведення митних формальностей, гр. ОСОБА_2 пред'явив паспорт гр. України для виїзду за кордон НОМЕР_4 виданий 26.02.2015 на ім'я ОСОБА_2. Згідно поданого до митного контролю закордонного паспорта гр. Ізраїля НОМЕР_2, виданий 22.04.2018 року та пред'явленого закордонного паспорта громадянина України НОМЕР_4 виданий 26.02.2015 р., громадянин ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією й тією ж особою. В процесі проведення аналізу перетину митного кордону України транспортного засобу марки «BMW Х5», країна реєстрації Болгарія, державний номер НОМЕР_1 встановлено, що зазначена особа при ввезенні на митну територію України даний транспортний засіб в режимі «тимчасового ввезення» з використанням паспорту громадянина Ізраїля. Маючи статус «резидента», для перетину митного кордону ОСОБА_2 надав паспортний документ громадянина Ізраїля НОМЕР_2, виданий 22.04.2018 року на ім'я ОСОБА_2 . Згідно частини 2 статті 380 Митного кодексу України громадянам-нерезидентам пропуск транспортних засобів особистого користування через митний кордон України здійснюється без застосування заходів гарантування. З метою ухилення від зобов'язання забезпечення сплати митних платежів шляхом застосування заходів гарантування передбачених розділом X Митного кодексу України щодо транспортного засобу легковий автомобіль марки «BMW Х5», країна реєстрації Болгарія, державний номер НОМЕР_1, VIN-кодом НОМЕР_5, рік випуску 2006 р., об'єм двигуна 2993 см. куб., тип двигуна дизель, особа надала паспортний документ зі статусом «нерезидент».

У зв'язку з чим, під час ввезення на митну територію України вказаного транспортного засобу через митний кордон України особа надала документ, який є підставою для надання пільг, а саме незастосування заходів гарантування при ввезені транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента». Ввезення транспортних засобів громадянами - резидентами, згідно положення частини 3 статті 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Інспектором зроблений висновок, що громадянин ОСОБА_2 вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів сума яких буде встановлена додатково та що зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

В подальшому, Постановою по справі про порушення митних правил №1761/40800/18 від 28.09.2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 1601055 грн. 66 коп.

При винесенні даної постанови Позивач був відсутній а сама Постанова в порушення ст. 285 КУпАП (Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено) направлена на адрес Позивача тільки 05.10.2018 року, тобто на 8 день після винесення і отримана Позивачем тільки 08.10.2018 року.

Підставою для накладення штрафу слугували ті ж обставини, що були описані в Протоколі про порушення митних правил.

В той же час, Відповідачем зазначено, що з метою визначення вартості та розрахунку суми митних платежів, податків і зборів, що підлягали би сплаті, при ввезені на митну територію України транспортного засобу особистого користування марки «BMW Х5», країна реєстрації Болгарія, державний номер НОМЕР_1, VIN-кодом НОМЕР_5, рік випуску 2006 р., об'єм двигуна 2695 см. куб., тип двигуна дизель, в режимі імпорт (випуск для вільного обігу) 19.06.2018 року гр. ОСОБА_2 направлено лист про необхідність представлення до 27.06.2018 року вказаного транспортного засобу та реєстраційні документи на даний транспортний засіб, в розпорядження експерта для визначення його вартості. Однак, транспортний засіб гр. ОСОБА_2 в зазначений період не було представлено.

Однак, дані обставини не відповідають дійсності, оскільки такого листа ОСОБА_2 не отримував.

Як зазначено у Постанові, згідно розрахунку (службова записка Управління адміністрування митних платежів від 13.07.2018 року №844/24-70-19-30), громадянину України ОСОБА_2 необхідно було б сплатити до Державного бюджету України митні платежі в сумі 533685,22 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 380 МК України встановлено, що тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно ст.485 МК України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Положеннями Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п. 17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201 встановлено, що документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

З матеріалів справи встановлено, що під час проведення митних формальностей, гр. ОСОБА_2 пред'явив паспорт гр. України для виїзду за кордон НОМЕР_4 виданий 26.02.2015 на ім'я ОСОБА_2. Згідно поданого до митного контролю закордонного паспорта гр. Ізраїля НОМЕР_2, виданий 22.04.2018 року та пред'явленого закордонного паспорта громадянина України НОМЕР_4 виданий 26.02.2015 , громадянин ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією й тією ж особою, а тому, у правовідносинах з Україною визнається лише як громадянин України та має статус резидента.

Отже, позивач зобов'язаний сплатити всі необхідні митні платежі при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування.

В теорії адміністративного права визначено, що адміністративне правопорушення складається з чотирьох обов'язкових елементів: суб'єкт, суб'єктивна сторона, об'єкт, об'єктивна сторона.

Об'єктивною стороною правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності (стаття 485 Митного кодексу України) є дії, які полягають у використанні товарів, стосовно яких надані певні пільги.

Відповідно до статті 491 Митного кодексу України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Відповідно до частини першої статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративне правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 Митним кодексом України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Зазначена правова позиція підтверджується Постановою Верховного Суду по аналогічній справі №640/7258/17 від 20 березня 2018 року.

Згідно статті 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Відповідно до ч.1 ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

В той же час, права позивача визначені ст. 498 МК України були обмежені та порушені відповідачем та як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач був обмежений у праві на захист а саме було відмовлено у клопотанні про забезпечення захисту адвоката, а отже наявне безпідставне недопущення до участі в розгляді справи її представника.

Також, позивач неодноразово звертався до відповідача із клопотаннями про надання копій матеріалів справи для належної підготовки до справи, надання своїх пояснень, доводів, міркувань та заперечень, однак у даному праві гарантованому ст. 498 МК України було відмовлено.

В той же час, ст. 498 МК України надає право особі, які притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил саме одержувати копії документів, що є у справі а не тільки знайомитися з матеріалами справи.

Необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення факту не сплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

Згідно п.1 ч. 1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами статті 57 глави 9 Митного кодексу Українивизначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.07.2003 за № 1074/8395 (далі - Методика) у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Згідно матеріалів справи, митним органом не було встановлено відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився позивачем, тому, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою.

Таким чином, митну вартість товару було визначено не на підставі основного методу, тобто за ціною договору, а шляхом застосування другорядних методів.

При цьому, у даній службовій записці вказано, що відомості, щодо митної вартості транспортного засобу є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів. Крім того, запропоновано для більш точної інформації, щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів автотоварознавців щодо отримання інформації про комплектацію, ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, які впливають на визначення митної вартості товарів та на повноту нарахування митних пошкоджень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відомості зазначені у службовій записці є інформативними і не можуть бути повністю достовірними.

Слід також зазначити, що жодних доказів в підтвердження обґрунтованості визначеного відповідачем розміру несплачених позивачем митних платежів ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції інстанції відповідач не надав.

Одночасно в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що у службовій записці для визначення вартості транспортного засобу використовувались Інтернет ресурси. Також вказано, що у службовій записці вказані фактори, які б дали можливість більш точно визначити митну вартість автомобіля. Однак, за відсутності вказаних факторів, згідно положень Методики, митна вартість визначається за інформацією, отриманою з мережі Інтернет. Саме таку інформацію митним органом використано.

Однак, вказане твердження апелянта прямо суперечить змісту самої службової записки, оскільки у вказаній записці зазначено, що відомості, щодо митної вартості транспортного засобу не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Отже, службова записка митного органу не є належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не визначає точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу.

Отже, правильними є висновки суду першої інстанції щодо того, що уповноваженою посадовою особою митного органу не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суб'єктом владних повноважень не було доведено правомірності свого рішення, внаслідок чого не було спростовано твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про передчасність винесення відповідачем оскаржуваної в межах даної справи постанови, оскільки митним органом не було вжито всіх необхідних заходів, дотримання яких гарантувало б правомірність останньої.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність скасування постанови про порушення позивачем митних правил та надіслання справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме - Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв'язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Драчук Т. О.