Справа № 0940/2306/18
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. справа № 0940/2306/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

про визнання протиправною відмову у здійсненні перерахунку пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків особі, яка отримала ядерну шкоду здоров'ю, із врахуванням п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2017 та зобов'язання невідкладно перерахувати та виплачувати пенсію у вказаному розмірі починаючи з 01.10.2017 із врахуванням виплачених сум, з підстав неправомірної відмови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1) 05.12.2018 звернувся в суд з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (надалі, також - відповідач) про визнання протиправною відмову у здійсненні перерахунку пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків особі, яка отримала ядерну шкоду здоров'ю, із врахуванням п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2017 та зобов'язання невідкладно перерахувати та виплачувати пенсію у вказаному розмірі починаючи з 01.10.2017 із врахуванням виплачених сум, з підстав неправомірної відмови.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську із заявою про перерахунок пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків особі, яка отримала ядерну шкоду здоров'ю, із врахуванням п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2017 відповідно статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови Кабінету Міністрів України №851 від 15.11.2017, отримав відмову в такому перерахунку. Позивач зазначив, що він має статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, а тому наявні підстави для здійснення вищевказаного перерахунку пенсії. Разом з цим, позивач вказав, що вимога проходження строкової військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яка на переконання відповідача, є обов'язковою умовою для обчислення пенсії в п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, стосується виключно осіб, що брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї та внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Позивач також зазначив, що така умова обов'язкового проходження строкової служби була у попередній, редакції Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме - від 05.10.2006, яка на момент виникнення спірних правовідносин втратила чинність, а тому і не підлягає застосуванню.

Так, вважаючи відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 просить суд зобов'язати відповідача невідкладно перерахувати та виплачувати пенсію в розмірі відшкодування фактичних збитків особі, яка отримала ядерну шкоду здоров'ю, із застосуванням п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2017 відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови Кабінету Міністрів України №851 від 15.11.2017, позивачу, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії зі статусом інваліда війни з 01 жовтня 2017 із врахуванням виплачених сум.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с.1-2).

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 26.12.2018 за №7562/06 (а.с.43-45). Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську заперечило проти позову та просило у задоволенні позовних вимог відмовити з тих підстав, що пeрeрaxунoк пенсії відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" проводиться oсoбaм, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових нaвчaнняx із застосуванням ядерної зброї під час прoxoджeння дійсної строкової військової служби і внаслідок цього стали oсoбaми з інвалідністю, тобто даний перерахунок передбачено тільки особам, які стали інвалідами під час проходження дійсної строкової служби. Відповідач зазначає, що оскільки за матеріалами пенсійної справи відсутні документи проходження ОСОБА_1 строкової військової служби, а з 14.07.1986 по 04.09.1986 позивач проходив учбові збори та з 18.07.1986 по 03.09.1986 виконував обов'язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і в наслідок цього став особою з інвалідністю, права на проведення перерахунку пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 позивач не має.

На адресу суду 28.12.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.47-51), у якій зазначено про те, що позивач із доводами відповідача, наведеними у відзиві на позов не погоджується. Зокрема, позивач повторно вказав на те, що вимога проходження строкової служби передбачена виключно для осіб які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї. Окрім цього, позивач зауважив, що в розумінні статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС він приймав у якості військовослужбовця, а не військовозобов'язаного. На переконання позивача, наведені обставини в сукупності надають йому право на здійснення перерахунку пенсії у відповідності до частини 3 статті 59 вказаного Закону.

Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. З огляду на викладене, процесуальними нормами не передбачено подання відповіді на відзив при розгляді та вирішенні даної категорії справ.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши заяви по суті та долучені до них письмові докази в їх сукупності, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3, виданого 11.07.2018 Івано-Франківською обласною державною адміністрацією (а.с.9) та є інвалідом 2 групи - інвалідом війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2, виданого 23.06.2018 Департаментом соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради (зворотній бік а.с.9).

Участь позивача у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 18.07.1986 по 03.09.1986 підтверджується копією військового квитка НОМЕР_4 від 24.04.1970 із записом про виконання обов'язку по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження військових зборів (а.с.10),

Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №166008 від 20.06.2018, а також копії експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої комісії від 25.04.2018 №21723, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, спричинену захворюванням, що пов'язане із виконанням обов'язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.11, 12).

Позивач, 09.10.2018, звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків особі, яка отримала ядерну шкоду здоров`ю, із застосуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2017, починаючи із 01.10.2017 (а.с.15).

Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, листом №410/Г-15 від 19.10.2018 повідомило позивача, що згідно із матеріалами пенсійної справи, ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 18.07.1986 по 03.09.1986 в складі Івано-Франківського батальйону протипожежної служби (в/ч 6033) під час проходження військових зборів, тобто не був військовослужбовцем строкової служби, як це передбачено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Тому, підстав для проведення перерахунку позивачу пенсії немає (а.с.16).

Не погоджуючись із вищевказаною відмовою, з метою захисту свого порушеного права позивач звернувся із даною позовною заявою в суд.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує приписи Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (надалі, також - Закон №796-XII), Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII (надалі, також - Закон від 03.10.2017 №2148-VIII) та інші закони й підзаконні нормативно-правові акти у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Аргументуючи позовні вимоги позивач вказав, що він має право на перерахунок пенсії, оскільки зі змісту частини 3 статті 59 Закону №796-XII, в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції закону, чітко вбачається законодавчий поділ військовослужбовців, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а саме:

1) військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань;

2) військовослужбовців, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Оскільки до позивача стаття 59 Закону №796-XII в редакції Закону від 03.10.2017 №2148-VIII застосовується з 1 жовтня 2017 року, то позивач вважає, що у нього з'явилося право на перерахунок пенсії з 1 жовтня 2017 року.

Проте, суд не погоджується із твердженнями позивача з огляду на таке.

Статтею 1 Закону №796-XII встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме: захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв'язання пов'язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

З наведеного випливає, що метою вищевказаного закону є захист громадян, які постраждали внаслідок: Чорнобильської катастрофи; інших ядерних аварій та випробувань; військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Суд зазначає, що стаття 59 Закону №796-XII стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакціях Законів України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05 жовтня 2006 року №231-V (яка діяла до 01 жовтня 2017 року) та "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII (яка діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.

Частиною третьою статті 59 Закону №796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05.10.2006 №231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, частиною третьою статті 59 Закону №796-XII у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас, частиною третьою статті 59 Закону №796-XII у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи вищезазначене, частина третя статті 59 Закону №796-XII передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону №796-XII не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Таким чином висновок позивача про те, що частина речення "під час проходження дійсної строкової служби" стосується виключно категорії осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, суд вважає хибним, оскільки частину третю статті 59 Закону №796-XII не можна застосовувати у відриві від інших положень статті цього Закону.

Так, частина друга статті 59 Закону №796-ХІІ визначає порядок призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та набули інвалідності, відповідно до якої цим особам за їх бажанням пенсії можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Разом з цим, слід зазначити, що відповідно до змісту позовної заяви, позивач вказує на те, що згідно із приміткою до статті 10 Закону №796-ХІІ, до військовослужбовців належать, зокрема військовозобов'язані, призвані на військові збори.

На переконання позивача, наведене свідчить про те, що будучи ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС під час проходження військових зборів, позивач в силу положень статті 10 Закону №796-ХІІ наділений правом обчислення пенсії, відповідно до вимог частини 3 статті 59, як військовослужбовець.

Однак, суд звертає увагу позивача на те, що положення частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ визначають порядок призначення пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, саме під час проходження дійсної строкової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до копії військового квитка, серія НОМЕР_4 виданого 24.04.1970 (а.с.10 та зворотній бік) з 14.07.1986 по 04.09.1986 проходив учбові збори, а з 18.07.1986 по 03.09.1986 виконував обов'язки з ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС. Доказів про проходження строкової військової служби позивачем за відповідний період до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, твердження позивача про те, що його призов на спеціальні військові збори та участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є підставою перерахунку його пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є помилковими, оскільки наявність права на вказаний перерахунок пенсії пов'язується з участю у ліквідації відповідних наслідків саме під час проходження дійсної строкової служби.

Такий висновок узгоджується і з позицією Верховного Суду, яка викладена в ухвалах від 11 червня 2018 року в справі №820/2 589/18 та від 13 червня 2018 року у справі №812/1094/18.

У відповідності до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Позивачем не надано належних доказів проходження строкової військової служби під час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, суд дійшов висновку про те, що частина третя статті 59 Закону №796-ХІІ про пенсійне забезпечення на позивача не поширюється.

Додатково, стосовно твердження позивача щодо врахування судом при вирішенні даної справи, висновків Верховного Суду України, що висвітлені у постанові від 01.03.2016 по справі №398/5910/14-а суд зазначає, що у відповідності до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом, під час вирішення даної справи враховано висновки та позицію Верховного Суду, що висвітлені в ухвалах від 11.06.2018 у справі №820/2589/18, від 13.06.2018 у справі №812/1094/18 та від 08.05.2018 у справі №820/1148/18.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську правомірно відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому в задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити.

Згідно з частиною 5 статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідачем у справі документально не підтверджено понесення ним судових витрат, то такі компенсації не підлягають.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, 76006, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, адреса: вул. Незалежності, буд. 44, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20550895.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.