Справа № 1540/4947/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4947/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участі секретаря - Гунька О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 (за ордером та договором),

представника відповідача - Лисого С.О. (за довіреністю),

розглянувши у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення горошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви позивач просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеської області №2546 від 27.07.2018 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області - ОСОБА_3;

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеської області №1248 о/с від 23.08.2018 року "Про звільнення зі служби в поліції" старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області - ОСОБА_3;

- поновити ОСОБА_3 на службі в органах Національної поліції України, на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, а у разі підтвердження факту її дійсного скорочення, - на рівнозначній посаді;

- сплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач в цілому зазначив, що з 2005 року по 2018 рік працював в органах внутрішніх справ, при цьому з 2015 року в Національній поліції України на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області. У 2018 році відносно позивача, на підставі наказу ГУНП в Одеській області «Про призначення службового розслідування» було призначено службове розслідування у зв'язку з фактом порушення кримінального провадження №0001750, за ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України, по якій позивачу була пред'явлена підозра, а його самого було відсторонено від займаної посади строком до 23.09.2018 року. Службове розслідування проводилось із порушенням вимог п.5.2, 6.2, 6.3.3, 6.3.5-6.3.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України №230 від 12 березня 2013 року. У відповідності до листа від 16.08.2018 року за №38/5329 Малиновського відділення поліції в м. Одесі, 27.07.2018 року №2546 Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладене стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. При цьому прибути позивачу для ознайомлення з вказаним наказом необхідно було до 17.08.2018 року, а реально позивач був ознайомлений із витягом з наказу про звільнення лише 28.08.2018 року, про що свідчить його особистий підпис про це. Таким чином, позивач зазначає, що Наказом Головного управління національної поліції в Одеській області №2546 від 27.07.2018 року «Про притягненя до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Одеській області», позивача звільнено зі служби в поліції у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисципланарного статуту Національної полації України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліції», про що 23.09.2018 року за №1248 о/с було винесено наказ ГУНП в Одеській області про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_3 Позивач зазначає, що незгода позивача з висновками службового розслідування та винесення на його підставі наказу про звільнення, насамперед полягає у тому, що висновки службового розслідування фактично повністю повторюють висновки викладені в пред'явленій позивачу підозрі по кримінальному провадженню №0001750. Таким чином позивач вказує на те, що висновок службового розслідування фактично підмінив собою вирок суду та в супереч ст.62 Конституції України, став хибним приводом для винесення Наказу про звільнення.

Ухвалою судді від 28 вересня 2018 року зазначений позов було залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

Після усунення недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, ухвалою судді від 03 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 01 листопада 2018 року о 10:00 год.

Ухвалою судді від 03 жовтня 2018 року витребувано з Головного управління Національної поліції в Одеській області письмові докази: належним чином засвідчені копії особової справи ОСОБА_3 та усі наявні документи, які стали підставою для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; інформацію щодо особи, яка на теперішній час займає посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області; довідку про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_3 за останні два місяці, що передували звільненню та про середньоденну заробітну плату.

29 жовтня 2018 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позов (вхід №32296/18) із наданням витребуваних судом доказів. У відзиві відповідач просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись в цілому на те, що 18.11.2017 року прокуратурою Одеської області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0001750 за фактом вчинення працівниками поліції Шевченківського ВП Приморськоого ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди) КК України. Службовим розслідуванням встановлено, що у відповідності до п.п.1, 2 п.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» майори поліції ОСОБА_4, ОСОБА_3, підполковник поліції ОСОБА_5 та начальник сектора превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6, були зобов'язані неухильно дотримуватися положень Конституції України, Законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків та наказів керівництва. Відповідач зазначає, що майори поліції ОСОБА_4, ОСОБА_3, підполковник поліції ОСОБА_5 та капітан поліції ОСОБА_6, нехтуючи взятими на себе обов'язками, повноваженнями, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, самі вчинили кримінальне правопорушення та протиправні дії. Як встановлено в ході досудового та службового розслідування, майор поліції ОСОБА_4, у порушення вимог ст.7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, ст.8, п.п.1,2 п.1 ст.18, п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського та пункту першого розділу другого Правил етичної поведінки, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, вступив у корупційні стосунки з майором поліції ОСОБА_3, підполковником поліції ОСОБА_5 і капітаном поліції ОСОБА_6 та розробили злочину схему, направлену на отримання незаконної вигоди від громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність. 23.05.2018 року вказаним працівникам поліції було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. 24.05.2018 року ухвалами Приморського районного суду м. Одеси майорам поліції ОСОБА_4, ОСОБА_3 та підполковнику поліції ОСОБА_5 було обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою. Цими ж ухвала лами було передбачено альтернативний запобіжний захід - застава (майору поліції ОСОБА_4 - 528 600 грн., майору поліції ОСОБА_3 - 360 000 грн., а підполковнику поліції ОСОБА_5 - 528 600 грн.). 25.05.2018 року вказаних працівників поліції було звільнено під заставу. Наказами Головного управління від 06.06.2018 року та від 08.06.2018 року №1836, №1903 та №2012 вказані вище працівники поліції, які допустили грубі порушення службової дисципліни, відсторонені від займаних посад до 23.07.2018 року. Під час проведення службового розслідування були вжиті відповідні заходи, направлені на опитування майорів поліції ОСОБА_4, ОСОБА_3, підполковника поліції ОСОБА_5, однак останні надавати будь-які пояснення відмовились, про що було складено відповідні акти. Службове розслідування, розпочате за фактом надзвичайної події - затриманя і повідомлення підполковнику поліції ОСОБА_5, майорам поліції ОСОБА_4, ОСОБА_3 та капітану поліції ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, по кримінальному провадженню №0001750 від 18.11.2017 року, закінчено затвердженням висновку службового розслідування 23.07.2018 року. 27.07.2018 року ГУНП в Одеській області видало наказ №2546, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності. 23.08.2018 року наказом ГУНП в Одеській області №1248 о/с реалізовано наказ Головного упралвніня №2546 від 02.08.2018 року. Таким чином, відповідач зазначає, що за грубі порушення вимог ст.8 п.п.1, 2 п.1 ст.18, п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліції», ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, п.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС Укранїи від 09.11.2016 року №1179, п.5 розіду 2 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1377 та Присяги поліцейського, що виразилось в особистій недисциплінованості, не реєстрації в ЖЄО Шевченківського ВП відповідної інформації щодо незаконної підприємницької діяльності гр. ОСОБА_8, вступі у корупційні зв'язки з останнім, вимаганні та отриманні від нього неправомірної вигоди, що призвело до суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, відповідно до ст.2, п.8 ст.12, ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, на старшого дільничного офіцера поліції сектора превенції Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3, який у відповідності до наказу ГУНП в Одеській області від 29.03.2018 року №454 о/с тимчасово виконував обов'язки за вказаною посадою заступника начальника сектора превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі, наклали дисциплінарне стягення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У судове засідання призначене на 01 листопада 2018 року позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Судом визнано неявку позивача неповажною, відкладено розгляд справи, наступне судове засідання призначено на 07 листопада 2018 року о 11:05 год.

У судовому засідання 07 листопада 2018 року за клопотанням представника відповідача оголошено перерву для надання суду доказів відправлення відзиву позивачу.

У судовому засіданні 09 листопада 2018 року судом розглянуто клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального провадження та ухвалою суду від 09 листопада 2018 року вирішено продовжити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 19 листопада 2018 року о 09:00 год.

У підготовчому засіданні 19 листопада 2018 року судом приєднано до матеріалів справи уточнений адміністративний позов з додатками (вхід №ЕП 6567/18), згідно якого позивач просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеської області №2546 від 27.07.2018 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області - ОСОБА_3;

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеської області №1248 о/с від 23.08.2018 року "Про звільнення зі служби в поліції" старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області - ОСОБА_3;

- поновити ОСОБА_3 на службі в органах Національної поліції України, на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, а у разі підтвердження факту її дійсного скорочення, - на рівнозначній посаді;

- сплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за весь час вимушеного прогулу.

У підготовчому засіданні 19 листопада 2018 року судом також приєднано до матеріалів справи відзив на уточнену позовну заяву з додатками (вхід №ЕП 35026/18), згідно якого позивач просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до ГУНП в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі, а також відповідач зазначає те, що посада старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області на якій перебував ОСОБА_3, до звільнення на підставі наказу НПУ від 06.08.2018 року №746 «Про затвердження переліку змін у штатах Національної поліції» - скорочена, а також те, що наказ ГУНП в Одеській області, який просить представник позивача в уточненій позовній заяві від 09.11.2018 року скасувати та визнати незаконним а саме №2546 від 27.07.2017 року жодним чином не стосується позивача, адже позивача притягнуто до відповідальності наказом ГУНП в Одеській області №2546 від 27.07.2018 року.

Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 грудня 2018 року о 10 год. 00 хв.

У судовому засіданні 10 грудня 2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові та в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на адміністративний позов та у відзиві на уточнений адміністративний позов.

Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року, занесеною до протоколу судового засідання, оголошено перерву по справі, у зв'язку із визнанням явки позивача в наступне судове засідання обов'язковю для надання особистих пояснень. Наступне судове засідання призначено на 18 грудня 2018 року о 09:00 год.

В судове засідання 18 грудня 2018 року позивач та представник позивача не з'явились. Судом розглянуто та задоволено клопотання представника позивача про перенесення судового слухання справи (вхід.№39328/18) у зв'язку з занятістю представника позивача у Апеляційному суді Одеської області у кримінальному провадженні № 11кп/785/35/18. Наступне судове засідання призначено на 26 грудня 2018 року о 12:00 год.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

ОСОБА_3 з 24.12.2004 року по 06.11.2015 року проходив службу в ОВС, з 07.11.2015 року по 23.08.2018 року проходив службу в Національній поліції України.

Судом встановлено, що згідно Наказу начальника ГУ НП в Одеській області №454о/с від 29.03.2018 року на майора поліції ОСОБА_3 покладено тимчасове виконання обов'язків за не вакантною посадою заступника начальника сектору превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, на період перебування на лікарняному майора поліції ОСОБА_9 з 01.04.2018 року по 01.07.2018 року (а.с.103, 104).

18.11.2017 року прокуратурою Одеської області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0001750 за фактом вчинення працівниками поліції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди) КК України.

23.05.2018 року офіцера поліції ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 73-81).

24.05.2018 року ухвалою слідчого судді місцевого Приморського районного суду м. Одеси майору поліції ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 360000 грн. строком на 60 діб до 20.07.2018 року.

24.05.2018 року наказом ГУНП в Одеській області №1657 призначено службове розслідування за фактом затримання 22.05.2018 року та повідомлення слідчому слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоровя особи СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4, підполковнику поліції ОСОБА_5 та майору поліції ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди) КК України, по кримінальному провадженню №0001750 від 18.11.2017 року.?????

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2018 року відсторонено підозрюваного ОСОБА_3 від посади заступника начальника сектору превенції Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області та від посади старшого дільничного інспектора офіцера поліції сектору превенції Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області до 23.07.2018 року (а.с. 89-93).

Начальником ГУНП в Одеській області видано Наказ №1835 від 06.06.2018 року про відсторонення від посади старшого дільничного офіцера поліції СП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 до 23.07.2018 року (а.с.94).

22.06.2018 року відповідно до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України, затвердженої наказом MBС України від 12.03.2013 №230 службове розслідування було продовжено керівництвом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2018 року продовжено термін тимчасового відсторонення підозрюваного ОСОБА_3 від посади заступника начальника сектору превенції Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області та від посади старшого дільничного інспектора офіцера поліції сектору превенції Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, терміном до 16.09.2018 року (а.с. 83-88).

Начальником ГУНП в Одеській області видано Наказ №2592 від 30.07.2018 року про продовження терміну відсторонення від посади старшого дільничного офіцера поліції СП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 до 16.09.2018 року (а.с.95).

23 липня 2018 року начальником ГУНП в Одеській області генералом поліції третього рангу Головіним Д.В. затверджено висновок службового розслідування, проведенного за фактом надзвичайної події за участю підполковника поліції ОСОБА_5, майора поліції ОСОБА_4, майора поліції ОСОБА_3 та капітана поліції ОСОБА_6 (а.с. 108-120).

В рамках службового розслідування ОСОБА_3 було запропоновано надати письмові пояснення, однак останній зазначив, що нічого пояснювати та підписувати не буде та відмовився прибути до ГУНП, посилаючись на те, що знаходиться на лікарняному. Даний факт підтверджується актом від 21.07.2018 року про відмову надати пояснення (а.с. 105). При цьому позивач в судовому засіданні посилався на поради свого адвоката ОСОБА_1 щодо зазначеної відмови в ненаданні пояснень при проведенні службового розслідування у кримінальному провадження.

27 липня 2018 року начальником ГУНП в Одеській області Головіним Д.В. видано наказ №2546 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Одеській області, яким за грубі порушення вимог ст. 8, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18, п.п.1, 2, 3 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Затоном України від 22 лютого 2006 року №3460-ІV, п. 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 19.11.2016 №1179, Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1377, та Присяги поліцейського, що виразилось в особистій недисциплінованості, не реєстрації в ЖЄО Шевченківського ВП відповідної інформації щодо незаконної підприємницької діяльності гр. ОСОБА_8, вступі у корупційні стосунки з останнім, вимаганні та отриманні від нього неправомірної вигоди, що призвело до оголошенню підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, відповідно до ст.2, п.8 ст.12, ст.13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, на старшого дільничного офіцера поліції сектора превенції Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3, який у відповідності до наказу ГУНП в Одеській області від 29.03.2018 року №454 о/с тимчасово виконував обов'язки за не вакантною посадою заступника начальника сектора превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.121-232).

22.08.2018 року начальник Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області підполковник поліції Волков С.М. звернувся до начальника ГУНП в Одеській області з поданням у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_3, старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області за грубі порушення вимог ст.8, п.п.1, 2, п.1 ст.18, п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-VI, п.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 п.5 розділу 2 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції, заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1377 та Присяги поліцейського, що виразилось в особистій недисциплінованості, не реєстрації в ЖЄО Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області відповідної інформації щодо незаконної підприємницької діяльності гр. ОСОБА_8, вступі у корупційні зв'язки з останнім, вимаганні та отриманні від нього неправомірної вигоди, що призвело до оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської дімки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, відповідно до ст.2, п.8 ст.12, ст.13 Дисциплінарноого статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, на майора поліції ОСОБА_3 наказом ГУНП в Одеській області від 27.07.2018 року №2546 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 197).

На підставі Наказу ГУНП в Одеській області №2546 від 02.08.2018 року та подання начальника Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 22.08.2018 року (а.с. 197-198), начальником ГУНП в Одеській області Головіним Д.В. було видано Наказ по особовому складу №1248 о/с від 23.08.2018 року про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_3 (а.с. 135).

27.08.2018 року позивачем було отримано витяг з Наказу начальника ГУНП в Одеській області №1248 о/с від 23.08.2018 року, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 138).

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки регулюється Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом та Положенням №114 «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ».

Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Дисциплінарного статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено основні обов'язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

За правилами встановленими статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В силу частини першої статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові наступного змісту: "Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки".

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Основні обов'язки поліцейського передбачені ст. 18 Закону № 580-VIII .

Поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону № 580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов'язків передбачено, статтею 70 Закону № 580-VIII.

Згідно ч.3 ст. 70 Закону № 580-VIII поліцейський, щодо якого здійснюється кримінальне провадження, може бути відсторонений від посади в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є відсторонення від посади.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Судом встановлено, що начальником ГУНП в Одеській області видано Наказ №1835 від 06.06.2018 року про відсторонення від посади старшого дільничного офіцера поліції СП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 до 23.07.2018 року (а.с. 94).

Начальником ГУНП в Одеській області видано Наказ №2592 від 30.07.2018 року про продовження терміну відсторонення від посади старшого дільничного офіцера поліції СП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 до 16.09.2018 року (а.с. 95).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 69 Закону № 580-VІІІ, у зв'язку зі службовою необхідністю на поліцейського, який займає штатну посаду, може бути покладено тимчасове виконання обов'язків за іншою посадою.

Тимчасове виконання обов'язків покладається на поліцейських письмовим наказом керівника органу (закладу, установи) поліції, який уповноважений призначати на відповідну посаду згідно з цим Законом.

Згідно Наказу начальника ГУ НП в Одеській області №454о/с від 29.03.2018 року на майора поліції ОСОБА_3 покладено тимчасове виконання обов'язків за невакантною посадою заступника начальника сектору превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, на період перебування на лікарняному майора поліції ОСОБА_9 з 01.04.2018 року по 01.07.2018 року (а.с.103, 104).

Керівники органів (закладів, установ) поліції можуть уповноважувати керівників структурних підрозділів таких органів (закладів, установ) самостійно приймати рішення про тимчасове покладення обов'язків за іншою невакантною посадою цього підрозділу на поліцейських, які їм підпорядковані.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" (далі - Статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов'язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов'язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ст.2 Статуту дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Статуту передбачені обов'язки осіб рядового і начальницького складу, серед яких, зокрема, обов'язок дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників.

Відповідно до ст.12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов'язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Статуту визначено перелік видів дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, серед яких, поряд з іншими, зазначений такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарного стягнення регулюється статтею 14 Статуту.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Відповідно до ч.3 ст. 63 Закону № 508 поліцейський під час виконання покладених на нього обов'язків підпорядковується тільки своєму безпосередньому та прямому керівнику. Ніхто, крім безпосереднього і прямого керівника (за винятком випадків, прямо передбачених законом), не може надавати будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення поліцейському або іншим способом втручатися в законну діяльність поліцейського, у тому числі діяльність, пов'язану з кримінальним провадженням або провадженням у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 3, ст.4 Статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов'язаний: створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов'язків поліцейського. Наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

У рішенні Конституційного Суду України №1-6/2018 від 27.02.2018 року встановлено:

"У Доповіді "Верховенство права", яка схвалена Європейською Комісією "За демократію через право" (Венеціанською Комісією) на 86-му пленарному засіданні (25-26 березня 2011 року), наголошено, що принцип правової визначеності є ключовим у питанні довіри до судової системи і верховенства права; держава зобов'язана дотримуватися та застосовувати у прогнозований і послідовний спосіб ті закони, які вона ввела в дію (пункт 44); правова визначеність передбачає, що норми права повинні бути зрозумілими і точними, а також спрямованими на забезпечення постійної прогнозованості ситуацій і правових відносин (пункт 46); парламентові не може бути дозволено зневажати основоположні права людини внаслідок ухвалення нечітких законів (пункт 47); правова визначеність означає також, що необхідно у цілому дотримуватися зобов'язань або обіцянок, які взяла на себе держава перед людьми (поняття "законних очікувань") (пункт 48).

Конституційний Суд України вважає, що принцип правової визначеності вимагає від законодавця чіткості, зрозумілості, однозначності правових норм, їх передбачуваності (прогнозованості) для забезпечення стабільного правового становища людини".

Суд вважає необгрунтованими та такими, що не грунтуються на приписах національного законодавства доводи позивача щодо підстав визнання незаконними та скасування наказів начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №2546 від 27.07.2018 року та №1248 о/с від 23.08.2018 року з огляду на наступне.

Чинним законодавством не визначено поняття дискредитації.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довір'я когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, приходимо до висновку, що вони тісно пов'язані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже, під вчинками, що дискредитують звання працівника НП та власне органи національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

До таких вчинків, слід віднести: вчинення злочину, встановленого вироком суду, що набрав законної сили; скоєння корупційного діяння як різновиду адміністративного правопорушення; систематичне скоєння адміністративних правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, громадський порядок та громадську безпеку; заняття підприємницькою діяльністю; організацію страйків та участь у них; розголошення службової таємниці; появу на службі або поза службою в нетверезому стані, що ображає людську гідність; вживання алкогольних напоїв у форменому одязі у громадських місцях; прийняття наркотичних або токсичних препаратів без рецепту лікаря; систематичне порушення правил носіння форменого одягу, зовнішньої охайності; неодноразове грубе і зверхнє ставлення до громадян; прояви жорстокого або принизливого ставлення до людей; скоєння аморального проступку, не сумісного з продовженням служби в ОВС; систематичне поширення компрометуючої ОВС України інформації за допомогою засобів мас-медіа.

За такими критеріями і слід оцінювати рішення суб'єкта владних повноважень та враховувати, що законність такого не пов'язана з наявністю чи відсутністю рішення у кримінальній справі.

З огляду на вказане, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача порушення позивачем цих приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.10.2018 року по справі №815/4463/17 сформована наступна правова позиція, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАСУ, підлягає врахуванню.

"42. Підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, тобто судом в межах розгляду цієї справи не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення злочину, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

43. Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

44. Суд зазначає, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов'язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

45. Посилання скаржника на те, що п.2.1 Інструкції №230 може застосовуватися лише у тому випадку коли буде доведена вина особи у вчиненні кримінального або адміністративного правопорушення є безпідставним, оскільки за змістом цього законодавчого положення підставами для проведення службового розслідування можуть бути не тільки скоєння особами РНС кримінальних або адміністративних правопорушень, але і вчинення особами РНС інших діянь, які порушують службову дисципліну, а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс."

Під час розгляду справи судом не досліджується питання наявності чи відсутності вини в діях ОСОБА_3 щодо вчинення злочину, надається виключно оцінка наявності дисциплінарного проступку.

Судом встановлено, що під час проведення службового розслідування були вжиті відповідні заходи, направленні на опитування майорів поліції ОСОБА_4, ОСОБА_3 та підполковника поліції ОСОБА_5, однак останні надавати будь-які пояснення відмовились, про що було складено акт (а.с. 105).

Під час проведення службового розслідування працівниками УОАЗОР ГУНП 5 разів перевірявся стан дотримання обліково-реєстраційної дисципліни працівниками Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП. В результаті перевірок загалом виявлено 25 грубих порушень обліково-реєстраційної дисципліни, у тому числі 9 прямих приховувань заяв та повідомлень громадян від обліку, 5 фактів не перереєстрації звернень громадян з журналу вхідної кореспонденції до ЖЄО та 11 фактів необґрунтованого списання висновками до справи матеріалів, в яких вбачалися ознаки кримінальних правопорушень (доповідні записки №5/1-230 від 31.01.2018 року, №5/1-260 від 28.03.2018 року, №5/1-667 від 30.03.2018 року, №5/1-1086 від 16.05.2018 року, рапорт №А-3092 від 30.03.2018 року).

Таким чином зазначена надзвичайна подія набула суспільного резонансу та негативно вплинула на формування позитивної громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції, підвищення довіри населення до правоохоронних органів. Вказана надзвичайна подія сталась внаслідок вкрай низьких морально-ділових якостей майора поліції ОСОБА_3, грубого ігнорування ним вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Законом України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, наказів Національної поліції України та МВС України.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а не звільнено за вчинення злочину, тому доводи ОСОБА_3 про те що його звільнили з порушенням ст.62 Конституції України є хибними.

Таким чином, в обґрунтування позовної заяви позивачем не надано жодного доказу щодо неправомірності видання наказів ГУНП в Одеській області №2546 від 27.07.2018 року та №1248 о/с від 23.08.2018 року.

В основі поведінки працівника поліції законодавчо закладено етичні, правові та службово-дисциплінарні норми, дотримання яких є одним із головних обов'язків особи, що іде на службу до органів внутрішніх справ. Дана обставина зумовлює підвищений рівень відповідальності працівників поліції, у порівнянні з іншими громадянами, та застосування до них більш суворих дисциплінарних стягнень за дисциплінарні правопорушення. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 04.10.2018 справа 805/996/16-а.

Суд звертає увагу що, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов'язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Звежинський проти Польщі" (заява № 34049/96).

Також у рішення ЄСПЛ у справі "Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії, заява № 63235/00, рішення від 19 квітня 2007 року, зазначено, що:

" 47. У зв'язку з цим Суд запровадив функціональний критерій, заснований на характері обов'язків службовця та його відповідальності. Особи, що займають посади, пов'язані з виконанням обов'язків щодо захисту загальнодержавних інтересів або з участю у здійсненні визначених публічним правом повноважень, володіють частиною суверенної влади держави. Держава має законний інтерес щодо налагодження з такими службовцями спеціальних відносин, заснованих на вірності та відданості. З іншого боку, щодо інших посад, які не мають у собі аспектів "державного управління", держава не має такого інтересу. (див. згадану вище справу "Пеллегрін" (Pellegrin), п. 65). Таким чином, Суд постановив, що із сфери застосування пункту 1 статті 6 вилучаються лише такі спори, що порушуються державними службовцями, чиї обов'язки є типовим прикладом специфічної діяльності, пов'язаної з державною службою, оскільки останні діють як представники державної влади і відповідають за захист загальнодержавних інтересів та інтересів інших державних органів. Яскравим прикладом такої діяльності є збройні сили та поліція (п. 66). Суд дійшов висновку, що жодні спори між адміністративними органами та службовцями, які займають посади, пов'язані з виконанням покладених публічним правом повноважень, не входять до сфери застосування пункту 1 статті 6 (п. 67)".

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання незаконним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Одеської області №2546 від 27.07.2018 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області - ОСОБА_3; визнання незаконним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Одеської області №1248 о/с від 23.08.2018 року "Про звільнення зі служби в поліції" старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області - ОСОБА_3; поновлення ОСОБА_3 на службі в органах Національної поліції України, на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, а у разі підтвердження факту її дійсного скорочення, - на рівнозначній посаді; сплати ОСОБА_3 грошової компенсації за весь час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складений та підписаний суддею 29 грудня 2018 року.

Суддя Стефанов С.О.