Справа № 826/20148/16
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08 січня 2019 року № 826/20148/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес ЛТД» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

22.12.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес ЛТД» (ТОВ «Укрбізнес ЛТД») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (ДПІ у Печерському районі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.07.2016.

В обґрунтування позову зазначило, що на підставі податкового повідомлення-рішення № від 28.07.2016 до товариства застосовано штрафні санкції за порушення термінів реєстрації податкових накладних, передбачених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України), в редакцій станом на час виникнення спірних правовідносин. Крім того, товариство не мало змоги вчасно реєструвати податкові накладні та звітність адже відповідач штучно створив обставини, за яких позивач не може дотримуватись вимог чинного податкового законодавства України щодо реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. В цій частині безпідставним є розірвання відповідачем в односторонньому порядку договорів про визнання електронних документів.

Крім того, позивачем наголошено на порушенні відповідачем строків проведення камеральної перевірки, незрозумілості змісту та відсутності обов'язкових реквізитів акту перевірки №1808/26-55-12-05 від 28.07.2016, порушенні відповідачем права позивача на подання заперечення на вказаний акт перевірки, а також відсутності розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення № від 28.07.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.01.2017 у справі відкрито провадження і призначено її до розгляду.

Відповідачем подано письмове заперечення на адміністративний позов, в якому висловлено прохання відмовити у задоволенні позову ТОВ «Укрбізнес ЛТД» посилаючись на висновки, викладені в акті перевірки №1808/26-55-12-05 від 28.07.2016. Відповідач зазначає, що нарахування штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 28.07.2016 відповідає вимогам чинного законодавства, адже позивачем порушено термін реєстрації податкових накладних, передбачений пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

На підставі рішення зборів суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017 та згідно з розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2017, справу передано на автоматичний розподіл справ між суддями.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2018 справу прийнято до провадження суддею Чудак О.М. і призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та потреби заслухати свідка чи експерта, суд за клопотаннями представників сторін, на підставі частини третьої статті 194 КАС України, ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Отже, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Головним державним інспектором ДПІ у Печерському районі Яшником О.В. проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрації податкових накладних по податку на додану вартість ТОВ «Укрбізнес ЛТД» за травень 2016 року.

За результатами перевірки складено акт №1808/26-55-12-05 від 28.07.2016. В акті зазначено, що при перевірці використані податкові накладні за квітень 2016 року.

В ході перевірки виявлено та зафіксовано в акті перевірки порушення ТОВ «Укрбізнес ЛТД» вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, яке полягає в порушенні терміну реєстрації податкових накладних, а саме 9 податкових накладних від 31.05.2016 (загальна сума ПДВ - 35250,17 грн) зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних 24.06.2016, тобто з порушення встановленого строку на 9 днів.

28.07.2016 на підставі висновків акту перевірки №1808/26-55-12-05 від 28.07.2016 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким згідно статті 120-1 ПК України до ТОВ «Укрбізнес ЛТД» застосовано штраф у сумі 3525,02 грн.

Позивач не погодився із податковим повідомленням-рішенням № від 28.07.2016 та оскаржив дане рішення в адміністративному порядку шляхом подання скарги вих. №9 від 09.08.2016 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №20482/10/26-15-10-03 від 16.09.2016 у задоволенні вказаної скарги ТОВ «Укрбізнес ЛТД» відмовлено, а податкове повідомлення-рішення № від 28.07.2016 - залишено без змін.

28.09.2016 за вих. №40 позивач подав до Державної фіскальної служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення № від 28.07.2016, а також вважаючи його протиправним звернувся до суду із даним позовом.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відтак, об'єктом перевірки за положеннями цього підпункту є серед іншого дані Єдиного реєстру податкових накладних. Саме аналізуючи дані цього реєстру податковий орган встановив порушення реєстрації податкових накладних позивачем за травень 2016 року, що і стало підставою для застосування штрафу.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості які призвели до заниження або завищення податкового зобов'язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

Камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функцій податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.

На момент виникнення спірних правовідносин, положення ПК України не містили правової норми, яка б встановлювали спеціальні строки для проведення камеральних перевірок.

Пунктом 2.1 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 №165, рекомендовано проводити камеральні перевірки даних, заявлених у податковій звітності, протягом 30 календарних днів (якщо інше не передбачено Кодексом), що настають за граничним терміном отримання такої звітності.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставним посилання позивача на порушення відповідачем строку проведення камеральної перевірки.

Аналізуючи доводи позивача про винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у день складення акту про результати камеральної перевірки, суд доходить наступного.

Порядок проведення перевірок, оформлення їх результатів та прийняття за наслідками результатів перевірок податкових повідомлень-рішень встановлено положеннями ПК України.

Так, пунктом 76.2 статті 76 ПК України передбачено, що порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 86.2 статті 86 цього Кодексу за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Водночас, пунктом 86.8 обумовлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акту такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акту перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акту перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу

Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254, затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, який визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою Ф) не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків.

Таким чином, прийняття податкового повідомлення-рішення за наслідками проведеної камеральної перевірки можливо не раніше, а ніж коли платнику податків буде вручено акт перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 ПК України.

Судом встановлено, що акт №1808/26-55-12-05 від 28.07.2016 та податкове повідомлення-рішення № від 28.07.2016 прийняті відповідачем в один день та направлені позивачу одним листом. Під час розгляду справи в суді відповідач не надав жодного доказу направлення на адресу позивача акту перевірки від 28.07.2016.

В своїх запереченнях на позовну заяву відповідач також не посилається на виконання передбаченого ПК України обов'язку надіслати платнику податків акт перевірки.

З огляду на це, суд доходить висновку, що 28.07.2016 у ДПІ у Печерському районі не було законних підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення №, що обумовлює задоволення адміністративного позову і визнання його протиправним та скасування.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.07.2018 у справі №813/2868/17.

Визначаючись щодо наявності підстав для нарахування позивачу штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення № від 28.07.2016, суд виходить з наступного.

Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пункт 201.10 статті 201 ПК України передбачає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також допущення помилок, при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної встановлена статтею 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 120-1.1 цієї статті ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу, зокрема, в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

В той же час, пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю-платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), лише за наявності його вини.

Вказану правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №815/2745/17, від 30.01.2018 у справі №816/390/17, від 14.08.2018 у справі №803/1583/17.

Аналізуючи доводи позивача про те, що порушення граничних строків реєстрації податкових накладних відбулось не з його вини, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пунктів 11-15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Судом встановлено, що 13.10.2015 між ТОВ «Укрбізнес ЛТД» та ДПІ у Печерському районі укладено договір про визнання електронних документів №13102051.

В період з жовтня по грудень 2015 позивачем засобами електронного зв'язку подано до ДПІ у Печерському районі та прийнято електронною системою податкові накладні та декларації, що підтверджується копією витягів з Єдиного реєстру податкових накладних.

28.12.2015 ТОВ «Укрбізнес ЛТД» отримало від відповідача лист №33938/10/26-55-10-02 від 24.12.2015 про розірвання договору №131020151 від 13.10.2015 в односторонньому порядку з тих підстав, що позивач не повідомляв контролюючий орган про зміну податкової адреси та не надав нові посилені сертифікати відкритого ключа.

Згідно листа №33938/10/26-55-10-02 від 24.12.2015 за результатом здійснення заходів передбачених пунктом 12.5 розділу 12 наказу Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи, місцезнаходження ТОВ «Укрбізнес ЛТД» за податковою адресою, не встановлено. ДПІ у Печерському районі про зміну податкової адреси не повідомлялося, інформації від державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, щодо зміни реєстрації ТОВ «Укрбізнес ЛТД» не надходило.

Однак, доводи відповідача про неповідомлення ТОВ «Укрбізнес ЛТД» про зміну податкової адреси суд вважає необґрунтованими.

Так, відповідно до пункту 12.5 розділу 12 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Повідомлення за формою №18-ОПП надсилається державному реєстратору поштовим відправленням або в електронному вигляді у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та Центрального контролюючого органу.

Відповідно до частини дванадцятої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (тут і далі - чинного на момент виникнення спірних правовідносин) у разі надходження (поштовим відправленням або в електронному вигляді в порядку взаємообміну державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Згідно частини п'ятої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Положенням частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відтак, належними та допустимими доказами при встановленні факту відсутності керівних органів - юридичної особи за її місцезнаходженням є саме відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

Наявна у матеріалах справи довідка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців станом не містить записів про відсутність за юридичною адресою ТОВ «Укрбізнес ЛТД» чи зміну юридичної адреси позивачем.

Щодо відсутності у ТОВ «Укрбізнес ЛТД» нових посилених сертифікатів відкритого ключа в листі №33938/10/26-55-10-02 від 24.12.2015 наявні не чіткі формулювання, які унеможливлюють встановити зміст доводів відповідача.

При цьому позивач стверджує, що станом на 24.12.2015 у товариства була відсутня необхідність в наданні нового посиленого сертифіката відкритого ключа, а відповідач жодним чином не спростував таких доводів позивача.

11.01.2016 ТОВ «Укрбізнес ЛТД» звернулось до начальника ДПІ у Печерському районі із листом, в якому із відповідними обґрунтуваннями зазначило, що станом на 24.12.2015 у товариства була відсутня необхідність в наданні нового посиленого сертифіката відкритого ключа та товариство не змінювало своє місцезнаходження за юридичною адресою. У зв'язку з цим, позивач зазначив, що відсутні підстави для розірвання договору №131020151 від 13.10.2015 в односторонньому порядку.

Відповіді ДПІ у Печерському районі на вказаний лист ТОВ «Укрбізнес ЛТД» від 11.01.2016 не надано.

Виходячи з викладених обставин суд вважає, що відповідачем без достатніх на те підстав було розірвано в односторонньому порядку договір №131020151 від 13.10.2015, внаслідок чого, починаючи з 24.12.2015 реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних для ТОВ «Укрбізнес ЛТД» стала неможливою.

Також суд звертає увагу на те, що 15.01.2016 позивач надіслав засобами електронного зв'язку новий договір про визнання електронних документів. Однак, позивачем по факту надіслання нового договору отримано квитанцію №1, в якій вказано: «Помилка- договір не прийнято. Діє Договір про визнання електронних документів від 13.10.2015 №131020151».

При цьому, надіслана позивачем 08.01.2016 податкова накладна не була прийнята з підстав «можливо розірвано Договір про визнання електронної звітності», що підтверджується квитанцією №1, яка міститься в матеріалах справи.

Тільки після надіслання 16.06.2016 позивачем на адресу відповідача заяви №29 про скасування договору про визнання електронної звітності від 13.10.2015 №131020151 для оформлення та підписання нового договору та 17.06.2016 заяви №31 про укладення нового договору про визнання електронної звітності від 17.06.2016 №170620162, з додатковою угодою до цього договору, 24.06.2016 позивач отримав можливість реєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних та в період з 24.06.2016 по 30.06.2016 зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні.

Додатково суд звертає увагу, що 11.07.2016 ТОВ «Укрбізнес ЛТД» направило в електронному вигляді податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за її квартал 2016 року за формою №1-ДФ.

Автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронної звітності» було направлено Квитанцію №1 від 11.07.2016, згідно якої документ не прийнято. В розділі квитанції «Виявлені помилки», заявлено: «Порушено Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами комунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008р. №233, а саме: . Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності».

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів отримання ТОВ «Укрбізнес ЛТД» повідомлення про порушення умов договору від 17.06.2016 №170620162 та/чи тимчасове зупинення дії вказаного договору з боку ДПІ у Печерському районі. Крім того, повідомлення в Квитанції №1 вказує на можливе розірвання Договору, а не про те, що його розірвано.

З огляду на вказані обставини, 20.07.2016 ТОВ «Укрбізнес ЛТД» звернулось до ДПІ у Печерському районі із запитом про надання інформації щодо причин неприйняття документів в електронному вигляді.

Відповіді ДПІ у Печерському районі на вказаний запит відповідач суду не надав.

З урахуванням наведених обставин суд вважає обґрунтованими доводи ТОВ «Укрбізнес ЛТД» про те, що відповідач штучно створив обставини, за яких позивач не зміг дотримуватись вимог чинного податкового законодавства України щодо реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказані дії/бездіяльність відповідача позбавляють ТОВ «Укрбізнес ЛТД» можливості сумлінно виконувати обов'язки платника податків та, як наслідок, свідчать про відсутність вини останнього у порушенні граничних строків реєстрації податкових накладних.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов'язків.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не доведено обґрунтованості застосування до позивача штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних, а обставини справи свідчать про протилежне, суд вважає, що наявні підстави для захисту прав позивача у судовому порядку шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.07.2016.

Частинами першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а згідно наявного у матеріалах справи платіжного доручення №75 від 20.12.2016, позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн, то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес ЛТД» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 28.07.2016.

Стягнути з Державної податкової інспекції в Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес ЛТД» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378 грн (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес ЛТД» (адреса: 01042, м. Київ, вул. Філатова, 10-А, офіс 2/12; ).

Відповідач - Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 4; ).

Суддя О.М. Чудак