Справа № 712/15239/18
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

Іменем України

Справа № 712/15239/18

Номер провадження 2а/712/449/18

04 січня 2019 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого-судді - Марцішевської О.М.,

за участю секретаря судового засідання Дядюри І.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про визнання протиправними та скасування припису і постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (бульв.Шевченка,241, кв.77, м.Черкаси) 10.12.2018 року звернувся до суду з вказаною позовною заявою до Управління ДАБК ЧМР (вул.Б.Вишневецького,36, м.Черкаси), посилаючись на те, що Головним спеціалістом Управління Державного архітектурно-будівельної контрою Черкаської міської ради ОСОБА_2 було проведено позапланову перевірку обєкта «Реконструкція квартири з добудовою еркерів у АДРЕСА_1. За наслідками перевірки 23.11.2018 року складено акт перевірки №168, внесено Припис №46 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від23.11.2018р. Також 23.11.2018 року ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Постановою № 52 по справі про адміністративне правопорушення від30.11.2018 р. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн. Дії Відповідача при складанні вищевказаних документів є незаконними, а Припис №46 та Постанова №52 підлягають скасуванню з тих мотивів, що відповідачем не було зясовано чи дійсно було вчинене адміністративне правопорушення, так як не було досліджено всебічно, повно та обєктивно всі обставини справи. Так, відповідач не взяв до уваги той факт, що відповідно ч. 1 ст. 96-1 КУпАП відповідальність настає за «Передача замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на обєкті, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування обєктів, будівельних норм, стандартів і правил, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, передбачення приладів обліку води і теплової енергії, а також заниження класу наслідків (відповідальності) обєкта». Під час розгляду справи позивачем було зазначено відповідачу, що відповідно до листа Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 13.07.2017 р. №41244-арх власниці квартири АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_3 було розяснено, що роботи по реконструкції квартири №179 з влаштуванням еркерів - це роботи, які не потребують отримання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки відповідно п. 25 «Переліку обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються». З тексту оскаржуваної постанови взагалі незрозуміло, яке саме порушення вбачає відповідач у його діях, оскільки диспозиція статті передбачає настання відповідальності за декілька окремих дій порушника. Окрім того, припис про усунення виявленого порушення №46 від 23.11.2018 р. також з зазначених підстав підлягає скасуванню, оскільки під час розробки проектної документації для реконструкції квартири з влаштуванням еркерів по вул.Смілянській, 2 в м.Черкаси позивачем було дотримано всіх вимог містобудівного законодавства, а сам проект розроблено у відповідності до вимог ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво». У зв"язку з викладеним, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати Постанову № 52 від 30.11.2018 р. та припис №46 від 23.11.2018 р. Управління Державного архітектурно- будівельного контролю Черкаської міської ради по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач. 1 ст. 96-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 14.12.2018р. відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідач строк для подання відзиву. Витребувано у відповідача копію матеріалів, на підставі яких винесені постанова №52 від 30.11.2018р., припис №46 від 23.11.2018.

02.01.2019 року до суду наданий відзив на позов та витребувані судом матеріали. У відзиві на позов відповідач позов не визнав та вказував про відсутність порушень процесуального та матеріального законодавства при притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 04.01.2019 року відмовлено у клопотанні відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч. 2 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З матеріалів справи вбачається, що Головним спеціалістом Управління Державного архітектурно-будівельної контрою Черкаської міської ради ОСОБА_2 було проведено позапланову перевірку обєкта «Реконструкція квартири з добудовою еркерів у АДРЕСА_1.

За наслідками перевірки 23.11.2018 року складено акт перевірки №168, внесено Припис № 46 про усунення до 24.12.2018р. порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від23.11.2018р., яке полягає у передачі замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі заниження класу наслідків (відповідальності) об'єкта будівництва.

Також 23.11.2018 року ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Постановою № 52 по справі про адміністративне правопорушення від30.11.2018 р. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн. Правопорушення, за яке позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно з вказаними протоколом та постановою полягало у передачі замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі заниження класу наслідків (відповідальності) об'єкта будівництва.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Як вбачається зі змісту спірної постанови від 30.11.2018р., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 34000 грн. за вчинення адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.96-1 КУпАП.

Разом з тим, визнаючи позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем у спірній постанові та протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі якого спірна постанова була винесена, не встановлено час вчинення позивачем діяння, що передбачено диспозицією ч.1 ст.96-1 КУпАП.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить повного опису обставин, установлених під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що свідчить про недотримання під час винесення вказаної постанови ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові саме таких обставин, як дата та час вчинення особою правопорушення, як складових обєктивної сторони правопорушення є перешкодою, для розгляду такого по суті, як посадовою особою, яка виносить рішення по справі про адміністративне правопорушення так і судом, який розглядає позов особи про неправомірне притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд при цьому виходить з того, що згідно ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв»язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»),заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд приходить до висновку, що при винесенні спірної постанови неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, тому позов підлягає до задоволення в частині скасування спірної постанови та направлення справи до компетентного органу на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286, 293 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову № 52 від 30.11.2018р. Управління Державного архітектурно- будівельного контролю Черкаської міської ради по справі про притягнення ОСОБА_1 Аврамовча до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 96-1 КУпАП, а справу направити на новий розгляд.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч.4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 04 січня 2019 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.