Справа № 2а-1915/12/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 березня 2012 року № 2а-1915/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Каракашьяна С.К. при секретарі судового засідання Шкребтій І.П., за участі позивача ОСОБА_1, та його представника ОСОБА_2, представника відповідача Приятеленко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомФізичної особи -підприємця ОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва
про скасування рішення про відмову у видачі свідоцтва платника єдиного податку від 20.01.2012р. №539/У/17-223 та зобов'язати вчинити певні дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва, в якому просить:

скасувати рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва про відмову у видачі свідоцтва платника єдиного податку;

зобов'язати Державну податкову інспекцію у Подільському районі міста Києва видати позивачу свідоцтво платника єдиного податку згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ст.14 Податкового кодексу України не дає визначення понять «видобуток, виробництво, реалізація дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння», натомість діяльність з торгівлі ювелірними виробами має інший код за класифікатором видів економічної діяльності, ніж видобуток, виробництво, реалізація дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на те, що суб'єкти господарювання, які здійснюють видобуток, виробництво та реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому чисті ювелірних виробів, не можуть застосовувати спрощену систему оподаткування. При цьому відповідач посилається на приписи статті 291 Податкового кодексу України та норми Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними".

Ухвалою суду від 12.03.2012р. №2а-1915/12/2670 було відмовлено позивачу у заяві щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ :

12 січня 2012 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі -позивач) звернувся до Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва (далі -відповідач) з заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, в якій, відповідно до вимог п.3 Порядку подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.12.2011 N 1675, поряд з іншими відомостями вказано види господарської діяльності, обрані фізичною особою - підприємцем, згідно з КВЕД ДК 009:2005, а саме:

52.48.2 -роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами; 74.14.0 - консультування з питань комерційної діяльності та управління; 22.22.0 - інша поліграфічна діяльність; 74.11.2 -юридична діяльність (крім нотаріальної).

Рішенням у формі листа від 20.01.2012р. №539/У/17-223 ДПІ у Подільському районі м.Києва відмовила позивачу в частині застосування спрощеної системи оподаткування при здійсненні торгівлі ювелірними виробами. При цьому вказане рішення мотивовано посиланнями на норми підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Глави 1 розділу ХІV Податкового кодексу України. Зокрема, відповідач послався на те, що вищезазначеною правовою нормою встановлено, що не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення.

Суд за правомірністю даного рішення не погоджується, виходячи з наступного.

Податковим кодексом України встановлено правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності певними категоріями юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, зокрема, встановлено обмеження кола таких осіб.

Так, згідно з пунктом 4 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Глави 1 розділу ХІV Податкового кодексу України встановлено, що не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення.

Судом вбачається, що дана правова норма не містить визначення «…та виробів з них…», тобто не містить прямих приписів про включення діяльності з торгівлі ювелірними виробами, до виду діяльності, якій не дозволяється здійснювати платникам єдиного податку.

Відповідно до пункту 298.3 статті 298 та пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, вид господарської діяльності згідно з Національним класифікатором видів економічної діяльності ДК 009:2005 (далі - КВЕД) зазначається у заяві та свідоцтві платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця.

Згідно із КВЕД ДК 009:2005 діяльність щодо видобутку дорогоцінних металів належить до підкласу 13.20.0 "Добування руд інших кольорових металів", а діяльність щодо видобутку дорогоцінного каміння - до підкласу 14.50.0 "Інші галузі добувної промисловості, не віднесені до інших групувань".

Діяльність щодо виробництва дорогоцінних металів належить до підкласу 27.41.0, що включає виробництво та афінаж необроблених дорогоцінних металів: золота, срібла, платини тощо; виробництво сплавів з дорогоцінних металів; виробництво напівфабрикатів з дорогоцінних металів; нанесення покриття з срібла на недорогоцінні метали; нанесення покриття з золота на недорогоцінні метали та срібло; нанесення покриття з платини або металів платинової групи на золото, срібло та недорогоцінні метали. При цьому, цей підклас не включає: - виробництво годинникових корпусів з дорогоцінних металів (клас 33.50); - виробництво ювелірних виробів з дорогоцінних металів (клас 36.22).Жоден із зазначених видів діяльності не містить робіт, які б включали або були б пов'язані з виготовленням ювелірних та побутових виробів з дорогоцінними металами та дорогоцінним камінням. Зазначені види діяльності не передбачають наявність як результату їх провадження кінцевого продукту (товару) у вигляді ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, що можуть бути реалізовані.

Таким чином, не можуть обрати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності юридичні особи і фізичні особи-підприємці, які здійснюють видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення, за сферою регулювання Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" та вищевказаними кодами КВЕД ДК 009:2005.

Щодо сфери торгівлі ювелірними виробами з дорогоцінними металами та дорогоцінним камінням у КВЕД ДК 009:2005 визначені: - підклас 51.47.9 "Оптова торгівля іншими непродовольчими товарами споживчого призначення, н. в. і. г." Цей підклас включає: - оптову торгівлю неелектричними музичними інструментами, нотами, фотографічними та оптичними товарами, іграми та іграшками годинниками, ювелірними виробами, спортивними товарами, велосипедами їх частинами та належностями, виробами зі шкіри та дорожніми належностями, іншими непродовольчими товарами споживчого призначення ; - підклас 51.52.4 "Оптова торгівля золотом та іншими дорогоцінними металами; - підклас 51.56.0 "Оптова торгівля іншими проміжними продуктами" що включає оптову торгівлю коштовним камінням; підклас 52.12.0 "Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту". Цей підклас включає: - роздрібну торгівлю в універсальних магазинах широким асортиментом товарів без переваги продовольчих товарів: одягом, меблями, побутовими електротоварами, залізними виробами, косметичними товарами, ювелірними виробами, іграшками, спортивними товарами тощо; - підклас 52.48.2 "Роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами".

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновків, що Податковим кодексом України не встановлено обмежень на застосування спрощеної системи оподаткування суб'єктами господарювання, що здійснюють діяльність з виготовлення та реалізації ювелірних та побутових виробів з дорогоцінними металами та дорогоцінним камінням.

Судом не приймаються посилання відповідача на норми Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними", оскільки ним не визначається термін «здійснення діяльності з видобутку, виробництва, реалізації дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення».

Та обставина, що у вищезазначеному Законі терміну «дорогоцінний метал»надано певне значення, зокрема, метал у будь-якому вигляді та стані (сировина, сплави, напівфабрикати, промислові продукти, хімічні сполуки, вироби, відходи, брухт тощо), не може впливати на класифікацію виду діяльності позивача.

При цьому суд виходить з того, що згідно з преамбулою Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними", цей Закон визначає правові основи і принципи державного регулювання видобутку, виробництва, використання, зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними, а згідно зі статтею 1 встановлено вжиття термінів та понять саме у цьому Законі.

Суд доходить висновків, що відповідачем безпідставно ототожнюється визначення терміну «дорогоцінний метал»з ювелірним виробом, з якого ці вироби зроблені. Судом вбачається, що для тлумачення терміну «здійснення діяльності …..»відповідачем неправомірно застосовується тлумачення іншого терміну, наведеного в Законі, який регулює інші суспільні відносини.

Суд вважає, що ототожнення дорогоцінного металу з виробами з нього для цілей державного регулювання видобутку, виробництва, використання, зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними, не може застосовуватися для класифікації видів підприємницької діяльності, оскільки для такої класифікації Податковим кодексом України прямо передбачено застосування КВЕД.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва від 20.01.2012р. № 539/У/17-223 про відмову у видачі свідоцтва платника єдиного податку .

3.Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Подільському районі міста Києва видати фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 свідоцтво платника єдиного податку на підставі заяви від 12.01.2012р.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.К. Каракашьян