Справа № 806/5369/15
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/5369/15

Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М. Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

13 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

секретар судового засідання: Гонтарука В. М.,

за участю:

представника позивача: Захарко Наталії Володимирівни

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в розмірі 2433,16 грн,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року Лугинська ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 з позовом про стягнення податкового боргу в розмірі 2433,16 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач не скористався своїм правом передбаченим ст.ст. 300, 3004 КАС України та не подав відзив на апеляційну скаргу

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року, у зв'язку із оскарженням ОСОБА_3 податкового повідомлення - рішення, яким визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 2433,16 грн за платежем - земельний податок, провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 806/996/16.

Колегія суддів зазначає, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року справі №806/996/16, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено, податкове повідомлення - рішення № 1258-17 від 26.06.2015 року по стягненню суми податкового боргу, скасоване.

У зв'язку з набранням законної сили судового рішення у справі № 806/996/16 - 05 грудня 2016 року ( дата прийняття ухвали Житомирським апеляційним адміністративним судом) Житомирським апеляційним адміністративним судом було поновлено провадження у справі.

На виконання Указу Президента України від 28.09.2018 №296/2018, головою Житомирського апеляційного адміністративного суду прийнято розпорядження від 30.09.2018, відповідно до якого адміністративні справи, що перебували в провадженні Житомирського апеляційного адміністративного суду передано до Сьомого апеляційного адміністративного суду, здійснено повторний автоматизований розподіл невирішених судових справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 КАС України у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено-до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Частиною 2 статті 35 КАС України передбачено, що у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

За результатами повторного автоматичного розподілу від 19.10.2018 року, згідно порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України суддею-доповідачем визначено - Гонтарука В.М.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 1018 року було призначено справу до апеляційного розгляду.

26 листопада 2018 року до суду від Головного управління ДФС у Житомирській області надійшла заява про закриття провадження у справі, у зв'язку з відмовою від позову.

Відповідач щодо задоволення вказаного клопотання заперечувала.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши думку відповідача колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України (в редакції з 15 грудня 2017 року) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Судова колегія зауважує, що ч.1 п.1 ст. 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Оскільки, в судовому засіданні відповідач заперечувала щодо задоволення клопотання позивача, керуючись ч.5 ст. 189 КАС України, колегія суддів не приймає відмову позивача від адміністративного позову, оскільки на думку суду таке прийняття рішення у справі, з урахуванням сплати відповідачем боргу в сумі 2433,16 грн та скасуванням 15 вересня 2016 року Житомирським окружним адміністративним судом ППР № 1258-17 від 26.06.2015 року на вказану суму, буде порушувати права та інтереси ОСОБА_3

Тому, 13 грудня 2018 року судом апеляційної інстанції було прийнято протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання позивача про закриття провадження у справі.

Під час судового засідання представник позивача заявила клопотання про заміну позивача у справі, а саме Лугинську ОДПІ ГУДФС у Житомирській області замінити на Головне управління ДФС у Житомирській області.

Відповідач щодо задоволення вказаного клопотання не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи вказані обставини та те, що заміна відповідача у справі не буде порушувати права та інтереси сторін, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання представника позивача підлягає задоволенню, про що 13 грудня 2018 року було прийнято протокольну ухвалу.

Відповідач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, просила вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Позивач заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просила відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скарги необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції - скасувати, прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що за ОСОБА_3, станом на час звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, рахувався податковий борг в розмірі 2433,16 грн.

Вказаний борг виник у зв'язку із несплатою відповідачем грошового зобов'язання за платежем земельний податок, визначеного податковим повідомленням-рішенням №1258-17 від 26.06.2015 року.

03.09.2015 року Лугинською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області було винесено податкову вимогу №178-23 про сплату податкового боргу в сумі 2433,16 грн., яка отримана відповідачем 17.09.2015 року.

У зв'язку із несплатою ОСОБА_3 податкового боргу позивач звернувся до суду з позов про стягнення вказаної заборгованості.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України), контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно з п. 54.5. ст.54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як передбачено п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3, після звернення податкового органу з даним адміністративним позовом до суду, звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Лугинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від №1258-17 від 26.06.2015 року, на підставі якого було прийнято податкову вимогу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року справі №806/996/16, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення - рішення № 1258-17 від 26.06.2015 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що грошове зобов'язання з ПДВ в сумі 2433,16 грн, визначене податковим повідомленням-рішенням №1258-17 від 26.06.2015 року та про стягнення якого подано позов у даній справі, на час розгляду апеляційної скарги не є узгодженим, а тому не може вважатись податковим боргом.

Отже, у зв'язку із скасуванням податкового повідомлення-рішення №1258-17 від 26.06.2015, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 податкового боргу в сумі 2433,16 грн., у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в розмірі 2433,16 грн. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в розмірі 2433,16 грн. - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 грудня 2018 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.