Справа № 822/1354/16
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1354/16
УХВАЛА

02 січня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача - ОСОБА_1, - ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.09.2016 року у справі №822/1354/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просила:

-визнати протиправною бездіяльність Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо не проведення індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 по 29.02.2016;

-зобов'язати Кам'янець-Подільську об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області провести нарахування та виплату індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 по 29.02.2016;

-зобов'язати Кам'янець-Подільську об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області провести нарахування та виплату компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 по 29.02.2016.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.09.2016 року по справі № 822/1354/16, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.11.2016 року, адміністративний позов задоволено, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України щодо не проведення індексації заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з 01.01.2013 по 29.02.2016;

- зобов'язано Кам'янець-Подільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби України провести нарахування та виплату індексації заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з 01.01.2013 по 29.02.2016;

- зобов'язано Кам'янець-Подільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби України провести нарахування та виплату компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з 01.01.2013 по 29.02.2016.

29.12.2018 року представник позивача - ОСОБА_1, - ОСОБА_2, подав до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі, в якій просить суд зобов'язати Кам'янець-Подільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по справі №822/1354/16.

В обгрунтування вказаної заяви представник позивача зазначає, що станом на 26.12.2018 року рішення по справі № 822/1354/16, яке набрало законної сили 29.11.2016 року, посадовими особами Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції не виконується.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам заявника суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення чи постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов'язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов'язком.

Згідно підпункту 1 пункту 6 статті 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про строк виконання рішення.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд наділений правом лише під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об'єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі № 235/7638/16-а (адміністративне провадження № К/9901/43354/18).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України" № 3 від 13.03.2017 року, зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов'язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Суд зазначає, що станом на день подання заяви, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження звернення до відповідача про виконання вказаного рішення суду, та не надано доказів невиконання відповідачем постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.09.2016 року.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини звернув увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії". Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki) від 13.06.2006 року № 2132/02, пп. 24-27, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" від 12.05.2011 року № 11944/05).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002 року, "Ромашов проти України" від 27.07.2004 року, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов'язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід'ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine) від 26.04.2005 року № 29439/02 та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine) від 19.02.2009 року № 1811/06).

Таким чином, аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов'язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суб'єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого рішення та враховуючи, що встановлення зазначеного зобов'язання є правом суду, а не його обов'язком, тому в задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 254, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_1, - ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі № 822/1354/16, шляхом зобов'язання Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області подати звіт про його виконання, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя В.К. Блонський