Справа № 540/2589/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

08 січня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/2589/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді: Ковбій О.В.,

розглянувши питання відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати дії ГУПФ України в Херсонській області по перерахунку і виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі 80% (починаючи з 01.09.2012 року) та 70 % (починаючи з 01.01.2016 року) - протиправними;

- зобов'язати ГУПФ України в Херсонській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 89% починаючи з 01.09.2012 року від грошового забезпечення 6667,35 грн та 89 % від суми грошового забезпечення, вказаної в довідці Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації від 17.03.2018 №3.3/2271/КАТ, починаючи з 01.01.2016 року.

Ухвалою від 22.12.2018 року позовну заяву залишено без руху для надання можливості позивачу звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення з частиною позовних вимог або вказати інші підстави для поновлення строку, а також для надання строку на подання до суду доказів сплати недоплаченого судового збору у сумі 704,80 грн.

03.01.2019 року на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків разом з доказами сплати недоплаченої суми судового збору.

Таким чином судовий збір за подачу даного позову слід вважати сплаченим в повному обсязі.

Стосовно іншого недоліку, який став підставою для залишення позовної заяви без руху, а саме: пропуску позивачем встановленого ст. 123 КАС України строку звернення до суду з позовною вимогою про визнання протиправними дій ГУПФ України в Херсонській області по перерахунку і виплаті йому пенсії в розмірі 80% починаючи з 01.09.2012 року та зобов'язання ГУПФ України в Херсонській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 89% починаючи з 01.09.2012 року суд зазначає наступне.

Так, 03.01.2019 року позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду з означеною позовною вимогою в якій вказано, що про невідповідність розмірів пенсії вимогам Конституції України та інших законодавчих актів він дізнався у вересні 2018 року з листа ГУПФУ від 24.09.2018 року №614/Ю-99-1. Зі слів позивача, раніше він не міг передбачити, що орган держави, в даному випадку Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. може порушувати його права. Особливості пенсійного законодавства йому невідомі. На підставі викладеного ОСОБА_1 вважає строк звернення до суду порушеним з поважних підстав.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявленого клопотання позивача суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Разом з тим, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванню учасників судового процесу. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Частинами 1,2 ст. 122 КАС України, передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов. Початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.96 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Щодо застосування строку позовної давності в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд зазначив, що дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов'язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Тобто практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Для вирішення питання про застосування строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно встановити початок його перебігу.

З позову вбачається, що ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги, однією з яких є визнання протиправними дій ГУПФ України в Херсонській області по перерахунку і виплаті йому пенсії в розмірі 80% починаючи з 01.09.2012 року та зобов'язання ГУПФ України в Херсонській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 89% починаючи з 01.09.2012 року.

З позову та заяви про поновлення строку звернення до суду слідує, що позивач вважає датою, коли йому стало відомо про існування оскаржених дій пенсійного фонду - дату отримання ним листа №659/Ю-99-1 від 07.11.2018 року.

Суд вважає помилковими такі доводи позивача в силу того, що пенсія є періодичним платежем, відносно сталого розміру, тому, на думку суду, зменшення отриманих позивачем виплат само по собі є обставиною, яка мала спонукати ОСОБА_1 до з'ясування причин зменшення отриманих ним виплат ще в 2012 році.

З копії розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі N/A 4046 від 01.12.2017 року вбачається, що станом на 01.12.2017 року позивачу визначено розмір пенсії у розрахунку 89 % грошового забезпечення.

Таким чином, можливе порушене право позивача існувало з 01.09.2012 року (дата проведення розрахунку пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 70% від грошового забезпечення) по 01.12.2017 року (дата проведення нового розрахунку пенсії позивача у розмірі 89 % його грошового забезпечення).

Натомість, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом 17.12.2018 року, тобто через 6 років з дати коли пенсія позивачу була призначена з розрахунку 70 % від його грошового забезпечення та через рік після того, як зазначене ним порушення прав перестало існувати.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем не вказано жодної обставини, яка об'єктивно унеможливила б його звернення до суду за захистом своїх прав протягом строку у шість років, незнання норм пенсійного законодавства суд не може визнати поважною обставиною для поновлення строку звернення до суду, адже вказане не є непереборною обставиною, яка перешкоджала позивачу своєчасно звернутись до суду.

Відтак, вказана причина не може бути визнана судом поважною, оскільки не носить ознак об'єктивності та непереборності.

Також суд не приймає покликання ОСОБА_1 на ст. 46 Закону № 1058, частиною 2 якої визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, оскільки в даному випадку пенсія позивачу не нараховувалася.

Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Тому, з наведених вище обґрунтувань, суд визнає неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду викладені позивачем в клопотанні від 03 січня 2019 року та застосовує наслідки, передбачені ч. 2 ст. 123 КАС України у вигляді повернення позовної заяви позивачу в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ГУПФ України в Херсонській області по перерахунку і виплаті йому пенсії в розмірі 80% починаючи з 01.09.2012 року та зобов'язання ГУПФ України в Херсонській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 89% починаючи з 01.09.2012 року.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ГУПФ України в Херсонській області по перерахунку і виплаті йому пенсії в розмірі 80% починаючи з 01.09.2012 року та зобов'язання ГУПФ України в Херсонській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 89% починаючи з 01.09.2012 року повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

.

Суддя Ковбій О.В.