Справа № 682/3134/17
Суддя: Маршал І. М.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/3134/17
Провадження № 2-а/682/44/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області про визнання окремих положень рішення не чинними та зобов'язання вчинити певні дії, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області про визнання окремих положень рішення не чинними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову вказував, що 19.12.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про виділення йому з метою передачі у приватну власність двох земельних ділянок в с. Новоселиця Полонського району Хмельницької області орієнтовно площею 0,07 га та 0,18 га для ведення особистого селянського господарства. В заяві було зазначено цільове призначення земельних ділянок та їх орієнтовні розміри, до заяви додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельних ділянок. Рішення відповідача із розгляду заяви було предметом розгляду в суді та постановами від 25.07.2017 року та 25.09.2017 року та двічі було зобов'язано Полонську міську раду розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 від 19.12.2016 року.

25.10.2017 року відповідачем винесено рішення №3, де заяву ОСОБА_1 від 19.12.2016 року про виготовлення проекту землеустрою залишено без задоволення в зв'язку з тим, що дані земельні ділянки знаходяться в користуванні гр.. ОСОБА_2 Позивач вважає рішення відповідача незаконним. При цьому також зазначає, що дії відповідача, який уже тричі постановляв рішення за його заявою, однак так і не вирішив її відповідно до вимог закону, свідчать про спрямованість їх на створення йому перешкод в реалізації його права отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою та лобіювання інтересів гр-на ОСОБА_2 Також позивач зазначає, що вважає порушеними свої фінансові інтереси, оскільки ним за кожен поданий позов до суду сплачувався судовий збір у розмірі 640 грн., що разом складає 1920 грн.

Також позивачем вказано на те, що звертаючись до відповідача із заявою 19.12.2016 року він розраховував на розгляд її у строк до 19.01.2017 року, при цьому маючи роботу за кордоном розраховував повернутися до неї саме після 19.01.2017 року, однак не зміг саме з причини незаконних дій Полонської міської ради, та був звільнений з роботи.

Крім того, отримавши три рази незаконні рішення Полонської міської ради та в третій раз звертаючись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, він втратив віру у справедливість та дієвість законів у державі, все більше переконуючись в тому, що органи місцевого самоврядування діють свавільно, зухвало, займаючись самоправством, перевищенням владних повноважень та зловживанням службовим становищем. Тому вважає, що Полонська міська рада повинна виплатити йому грошову компенсацію за втрату робочого місця та втрату довіри до органів місцевого самоврядування.

Позивач просив визнати нечинним та скасувати підпункт 4.8 пункту 4 рішення №3 від 25 жовтня 2017 року 38-ї сесії 1 скликання Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області про залишення без задоволення заяви позивача від 19.12.2016 року; визнати нечинним та скасувати рішення №3 від 25 жовтня 2017 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2, який проживає в АДРЕСА_1 призупинити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та процес оформлення даних ділянок у приватну власність гр-ном ОСОБА_2, якщо розроблення проекту та оформлення земельних ділянок у приватну власність відбулося - визнати нечинним та скасувати їх результати; зобов'язати Полонську міську раду виплатити позивачу грошову компенсацію в розмірі 1920 грн., які позивач сплатив в якості судового збору; зобов'язати Полонську міську раду виплатити позивачу грошову компенсацію в розмірі 200 000 гривень за нанесену позивачу моральну шкоду, пов'язану із втратою роботи та втратою довіри до органів місцевого самоврядування, дієвість законів та втратою віри в побудову правової держави; зобов'язати Полонську міську раду об'єднаної територіальної громади Хмельницької області розглянути на черговій сесії заяву позивача від 19.12.2016 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з урахуванням вимог діючого законодавства ( ст..14, п. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 6 ст. 118, ч. 7 ст. 118, ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України).

Ухвалою суду від 04.10.2018 року до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов із викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надіслав клопотання із проханням судовий розгляд проводити за відсутності представника відповідача та вказав, що позовні вимоги не визнають.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити у позові, посилаючись на те, що земельні ділянки, щодо яких порушується питання в заяві ОСОБА_1, перебували у приватній власності ОСОБА_3, яка була головою колгоспного двору, а після її смерті ОСОБА_2 повідомив 17.02.2017 року відповідача, що приймає спадщину за заповітом ОСОБА_3 ОСОБА_2 користується земельними ділянками орієнтовною площею 0,0700 га та 0,1800 га, які розташовані в с. Новоселиця, вул. Шевченка, Полонський район, як спадкоємець ОСОБА_3, тому на думку відповідача підстав для вилучення вказаних земельних ділянок у ОСОБА_2 та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ОСОБА_1 у міської ради не було. Тому відповідач вважає свої рішення від 25.10.2017 року про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок в с. Новоселиця по вул.. Шевченка та залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 від 19.12.2016 року з того ж питання законними.

Представником відповідача також вказано, що вимоги позову щодо стягнення судового збору з відповідача у сумі 1920 грн. задоволенню не підлягають, оскільки сплачені попередньо двічі судові збори по 640 грн. мали місце за раніше поданими позовами, а щодо судового збору за заявленим позовом, то сплачена сума у розмірі 640 грн. підлягатиме стягненню якщо позовні вимоги будуть задоволенні.

Представник відповідача у відзиві також заперечує щодо вимог про стягнення із відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки позивачем не вказано у чому саме полягає завдана моральна шкода, які докази заподіяння такої шкоди, у чому протиправність дій Полонської міської ради у заподіянні позивачу моральної шкоди та причинний зв'язок між заподіяною моральною шкодою та протиправною поведінкою Полонської міської ради.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд знаходить позов таким, що підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що 19 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади із заявою, в якій просив надати дозвіл на виготовлення технічної документації щодо відведення земельних ділянок орієнтовно площею 0,07 га та 0,18 га для ведення особистого селянського господарства з метою передачі у приватну власність, які розташовані в с. Новоселиця по вул. Шевченка.

Рішенням 38-ї сесії 1 скликання Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади від 25 жовтня 2017 року № 3 підп.4.8. пункту 4 заяву ОСОБА_1 від 19 грудня 2016 року ухвалено залишити без задоволення в зв'язку з тим, що дані земельні ділянки знаходяться в користуванні гр. ОСОБА_2

Кожному громадянину України, згідно ст. 14 Конституції України гарантується право на землю.

Згідно ст. 24 Основного Закону громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (п. «б» статті 12 Земельного кодексу України).

В частині 1 статті 121 Земельного кодексу України зазначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства (п. «а» частини 3 статті 22 Земельного кодексу України).

Згідно ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 11 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що в разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Отже, суд доходить до висновку, що відповідач, ухвалюючи своє рішення від 25 жовтня 2017 року № 3 допустив порушення, тобто відмовив у заяві ОСОБА_1 з непередбачених законом підстав, зважаючи на що підпункт 4.8 пункту 4 рішення №3 від 25 жовтня 2017 року 38-ї сесії 1 скликання Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області слід визнати нечинним та скасувати. А також суд вважає за необхідне зобов'язати Полонську міську раду об'єднаної територіальної громади Хмельницької області розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 від 19 грудня 2016 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Заявлені позивачем вимоги про визнання нечинним та скасування рішення №3 від 25.10.2017 року 38-ї сесії 1 скликання Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр-ну ОСОБА_5, проживаючому в АДРЕСА_2, а також про призупинення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та процес оформлення даних ділянок у приватну власність гр.-ном ОСОБА_2 та за умови, якщо розроблення проекту та оформлення земельних ділянок у приватну власність відбулося - визнати нечинним та скасувати їх результати, - задоволенню не підлягають зважаючи на наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин.

Адміністративне судочинство, згідно з частиною першою статті 2 КАС України спрямоване на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Права, свободи та інтереси, які захищають адміністративні суди, можуть бути різноманітними. Однак, при цьому, слід враховувати, що при визначенні об'єкта захисту в адміністративному судочинстві крім сфери відносин, необхідно враховувати у випадках звернення до суду особи - наступність захисту. Тобто, необхідним є наявність встановленого судом факту порушення прав, свобод та інтересів такої особи.

Тому, виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє порушення права, що підлягає судовому захисту.

У даній ситуації позивачем помилково тлумачиться порушення його прав, а відтак і невідповідно обрано спосіб захисту (відновлення) порушеного права, окрім того, позивачем позовну вимогу про призупинення розроблення проекту землеустрою та ймовірного оформлення у приватну власність земельних ділянок гр-ном ОСОБА_2 сформульовано як припущення про ймовірне порушення права, що за своєю суттю виключає можливість судового захисту.

Також не підлягає до задоволення позовна вимога про зобов'язання Полонської міської ради виплатити позивачу грошову компенсацію в розмірі 200 000 гривень за нанесену йому моральну шкоду, пов'язану із втратою роботи та втратою довіри до органів місцевого самоврядування, дієвість законів та втратою віри в побудову правової держави.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати у порушені права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. У цій же постанові роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Під моральною шкодою законодавець розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі.

Отже, обов'язковими умовами відшкодування шкоди суб'єктом владних повноважень є неправомірність дій відповідного органу та наявність причинно-наслідкового зв'язку між такими діями та завданою шкодою.

Суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази на обґрунтування факту спричинення позивачу моральної шкоди та її розміру у 200 000 гривень, позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють на його переконання наявність моральної шкоди.

Частковому задоволенню підлягає вимога про стягнення із відповідача судового збору в сумі 213,33 гривні за рахунок бюджетних асигнувань Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади відповідно до положень ст. 139 КАС України. В решті вимог щодо виплати позивачу грошової компенсації за два попередньо ним подані позови до відповідача, то такі задоволенню не підлягають, оскільки розмір відшкодування судового збору вирішується при вирішенні позову, за яким судовий збір сплачувався.

Керуючись ст.ст.10,11, 71,122-154, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати нечинним та скасувати підпункт 4.8 пункту 4 рішення №3 від 25 жовтня 2017 року 38-ї сесії 1 скликання Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області, якою заяву ОСОБА_1 від 19.12.2016 року залишено без задоволення.

Зобов'язати Полонську міську раду об'єднаної територіальної громади Хмельницької області розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 від 19 грудня 2016 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 213,33 гривні судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади.

В решті вимог позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня складення постанови в повному обсязі апеляційної скарги.

Суддя Маршал І. М.