Справа № 0940/1777/18
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2018 р. справа № 0940/1777/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шумея М.В.,

секретаря судового засідання - Шпак М.М.,

за участю: представника позивача - Аверкової Н.О.,

представника відповідачів - Маліновської М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Віта Груп" до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Віта Груп" звернулося до суду із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 625593/41204597 від 02.04.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2553 від 18.12.2017 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, зобов'язання зареєструвати її днем подання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснює оптову торгівлю товарів, метою якого є створення торгової мережі магазинів. ТОВ "Нью Віта Груп" сформувало податкову накладну № 2553 від 18.12.2017 та направило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрація якої зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. У квитанції про реєстрацію податкової накладної № від 28.12.2017 зазначено загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом №567 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Позивачем надано письмові пояснення та документи, які підтверджують здійснення господарської операції за спірною податковою накладною. Однак, 02.04.2018 контролюючим органом прийнято рішення № 625593/41204597, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2553 від 18.12.2017 з підстав надання позивачем копій документів, складених з порушенням законодавства та/або, які не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Вважає, що рішення контролюючим органом прийняте протиправно, в порушення вимог пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, постанов Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29.10.2010 за №1246, "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 21.02.2018 за №117 (в редакціях чинних на час подання накладної, зупинення і відмови у її реєстрації), наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 13.06.2017 за №567.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 призначено справу до судового розгляду із викликом сторін.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 залучено до участі у даній справі як співвідповідача Головне управління ДФС в Івано-Франківській області.

Представником відповідачів 19.11.2018 надано відзив на позовну заяву, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечила. Зазначила, що Головним управлінням ДФС України в Івано-Франківській області прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкової накладної за № 2553 від 18.12.2017, оскільки позивачем в підтвердження реальності господарської операції з ПП "Верес-Н" не надано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, а саме повного пакету документів, які б свідчили про придбання товарів, документів щодо транспортування товарів (ТТН), платіжні доручення, банківські виписки з особових рахунків та ін. Додані позивачем документи (копії видаткових накладних) свідчать тільки про поставку товару в торгові точки, а не на склад позивача, позивачем не надано жодного документу окрім договору та видаткової накладної, який би свідчив про реальність реалізації товару ПП "Верес-Н". Додані позивачем до позовної заяви документи також не свідчать про підтвердження походження товару, який ніби-то реалізований ПП "Верес-Н". Натомість свідчать про постачання товару 13.12.2017 від ДП "Савсервіс Карпати" в конкретні торгові точки міст Турка, Заліщики, Снятин та Калуш, та не є підтвердженням реальності здійсненої господарської операції. Дії відповідачів вважає правомірними, прийняте рішення законним.

19.11.2018 позивач подав до суду клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача ГУ ДФС в Івано-Франківській області, а також уточнену позовну заяву в якій просив: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС України в Івано-Франківській області № 625593/41204597 від 02.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2553 від 18.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов"язати ДФС України зареєструвати податкову накладну № 2553 від 18.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем набрання рішенням суду законної сили; стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, уточненій позовній заяві, відповіді на відзив. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято контролюючим органом без аналізу даних реєстрів та без аналізу реальності господарської операції. Просить позов задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні стосовно задоволення позову заперечила з підстав, зазначених у відзиві на позов. Просить суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, відзив та відповідь на відзив, суд встановив наступне.

ТОВ "Нью Віта Груп" є юридичною особою, 10.03.2017 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинено запис про проведення державної реєстрації позивача, а також зареєстровано платником податку на додану вартість.

03.04.2017 ТВМП "Явір", як орендодавцем, та ТОВ "Нью Віта Груп", як орендарем, укладено договір оренди. Відповідно до умов договору, в тому числі пунктів 1.1., 2.1 договору, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування частину складського приміщення, розміщеного за адресою: с. Хутір-Будилів, вул. Нова, 18.

07.11.2017 між ТОВ "Нью Віта Груп" (Постачальник) та ПП "Верес-Н" (Покупець) укладено договір поставки товару, згідно якого постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець належним чином прийняти і оплатити товар згідно замовлення. Поставка товару здійснюється самовивозом або безпосередньо постачальником .

При поставці товару позивачем виписано видаткову накладну № 2323 від 18.12.2017 на поставку зубних щіток, зубних паст, станків, бритв, пін для гоління, гелів для гоління, подарункових наборів на загальну суму 104427,24 грн. в тому числі 17404,54 грн. ПДВ.

За фактом поставки ТОВ "Нью Віта Груп" складено податкову накладну № 2553 від 18.12.2017 та надано її на реєстрацію.

28.12.2017 позивачем отримано квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно якої податкову накладну № 2553 від 18.12.2017 прийнято, однак реєстрація зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 9619. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів.

28.03.2018 позивачем на підтвердження правомірності складення та подання спірної податкової накладної надіслано контролюючому органу електронним зв`язком повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, до якого долучено пояснення вих.№31 разом із копіями документів.

02.04.2018 комісією Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області прийнято рішення № 625593/41204597 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2553 від 18.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з врахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, а саме договору щодо придбання товарів, документів щодо транспортування товарів (ТТН), платіжних доручень, банківських виписок з особових рахунків та ін.

Вказану вище відмову у реєстрації податкової накладної, оформлену відповідачем рішенням № 625593/41204597 від 02.04.2018, позивач вважає протиправною, у зв'язку з чим оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (надалі також - ПК України) визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (надалі також Порядок №1246), податкова накладна-електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 (в редакції станом на час подання податкової накладної), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис"; Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні норми містив пункт 201.16 статті 201 ПК України, в редакції станом на час подання податкової накладної, згідно якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України зазначалось, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як свідчить зміст квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної № 2553 від 18.12.2017, контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України за №567 від 13.06.2017 (надалі по тексту також - Критерії оцінки ступня ризиків).

Проте, у вказаній квитанції не вказано, ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку необхідних документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстру податкових накладних.

Пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 містить у собі визначення двох різних критеріїв:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

З урахуванням вказаного ДФС України була зобов'язана у квитанції від 28.12.2017 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, оскільки таке належне визначення ДФС України прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого тим же наказом Міністерства фінансів України за №567 від 13.06.2017 (надалі по тексту також - Вичерпний перелік документів).

В свою чергу, пунктом 1 Вичерпного переліку документів (чинного на час дії спірних правовідносин) у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків визначено конкретний перелік таких документів:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Крім того, пункт 2 Вичерпного переліку документів (чинного на час дії спірних правовідносин) встановлює вимоги до письмового пояснення платників податків.

Отже, не зазначення відповідачем чіткого і конкретного критерію оцінки ступеня ризиків (одного із підпунктів пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків) позбавило у спірних відносинах позивача можливості подати належний перелік документів, який необхідний для розблокування реєстрації податкової накладної №43 від 31.10.2017.

Вказане свідчить, що дії відповідача по складенню квитанції від 28.12.2017 вчиненні з порушення чинного законодавства, яке регулює обсяг повноважень контролюючого органу по зупиненню, поданих платниками податків на реєстрацію, податкових накладних.

Таке неналежне виконання обов'язків контролюючим органом позбавляє можливості здійснити на належному рівні захист платником податків свого порушеного права на реєстрацію податкової накладної. Наслідком таких дій ДФС України є формування для позивача умовах "правової невизначеності" в питанні вибору ним певного обсягу дій, методів, конкретних інструментів для захисту своїх інтересів і обґрунтування необхідності відновити реєстрації податкової накладної, зупиненої відповідачем, та взагалі провести таку реєстрацію.

Постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117), пунктом 2 якої установлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 р. зупинено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 р. № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Згідно з пунктом 14 Порядку, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 15 вказаного Порядку, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

За правилами пункту 16 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 18, 20, 21 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

В даному випадку, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної № 2553 від 28.12.2017 контролюючий орган визначив - ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з врахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, а саме договору щодо придбання товарів, документів щодо транспортування товарів (ТТН), платіжних доручень, банківських виписок з особових рахунків та інше.

Судом встановлено, що 28.03.2018 ТОВ "Нью Віта Груп" подано контролюючому органу повідомлення через програмне забезпечення МЕДОК письмові пояснення та документи, що підтверджують факт здійснення операції, а саме: копія квитанції № від 28.12.2017; копія видаткової накладної на ПП "Верес-Н"; копія договору оренди від 03.04.2017; копія податкової накладної на ПП "Верес-Н"; копія договору поставки від 07.11.2017; копія пояснень директора ТОВ "Нью Віта Груп" ОСОБА_4; копії видаткових накладних ДП "Савсервіс Карпати".

Таким чином, первинні документи, які представлені позивачем, засвідчують факт постачання позивачем товару ПП "Верес-Н".

На час здійснення господарської операцій ТОВ "Нью Віта Груп" та ПП "Верес-Н" були зареєстровані платниками податку на додану вартість, а отже підставою для виникнення права на податковий кредит для ПП "Верес-Н" є отримання товару за видатковою накладною.

Згідно частини 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Поряд з цим, суд враховує позицію, викладену у п.53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Оцінюючи згадані документи - в сукупності та кожен зокрема - суд вважає, що такі не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення вищенаведених операцій або висновку про їх нездійснення.

На думку суду, відповідачами не доведено правомірності оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, адже як слідує із змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної та оскаржуваного рішення така відмова здійснена формально. Будь-яких доказів на підтвердження нереальності господарської операції ТОВ "Нью Віта Груп", на підставі якої було складено податкову накладну № 2553 від 20.12.2017 відповідачами суду не надано, а факт порушення позивачем вимог чинного законодавства, в тому числі Податкового кодексу України та Порядку №117, не доведено.

Як наслідок, оскаржуване рішення Головного управляння ДФС в Івано-Франківській області № 625593/41204597 від 02.04.2018, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2553 від 18.12.2017, суд вважає не обґрунтованим та таким, що підлягає до скасування.

Згідно частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п.п.201.1, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов'язків платника податків.

Натомість, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на комісію ДФС України.

Згідно п.28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій, зокрема: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року за № 1246.

Так, пунктом 19 Порядку визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 20 Порядку у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи встановлені судом обставини протиправності прийнятого комісією Головного управління ДФС у Івано-Франківській області рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов слід задовольнити: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову такій реєстрації № 625593/41204597 від 02.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2553 від 18.12.2017 та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2553 від 18.12.2017 року, складену товариством з обмеженою відповідальністю "Нью Віта Груп" днем набрання рішенням законної сили.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесених судових витрат позивачем подано суду платіжні доручення від 28.09.2018 № 3062 та від 12.10.2018 № 3164 про сплату судового збору в розмірі 3524,00грн.

Таким чином підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДФС в Івано-Франківській області всі здійснені документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3524,00 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області № 625593/41204597 від 02.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2253 від 18.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов"язати Державну фіскальну службу в Івано-Франківській області (, 04053, м. Київ, Львівська площа, будинок 8) зареєструвати податкову накладну № 2253 від 18.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем набрання законної сили рішення суду від 26.12.2018 у справі № 0940/1777/18.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю (, вул. Незалежності 67, офіс 405, м.Івано-Франківськ, 76018) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності 20, м.Івано-Франківськ, 76000) сплачений судовий збір в сумі 3524 (три тисячі п"ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.

Рішення складене в повному обсязі 03 січня 2019 р. у зв"язку із перебуванням головуючого судді у відпустці з 31.12.2018 по 02.01.2019.