Справа № 676/3003/17
Суддя: Швець О. Д.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/3003/17
Номер провадження 2-а/676/8/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Кам'янець - Подільський

Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді - Швець О.Д.,

з участю секретаря Ксьондз Р.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Дереховської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янці-Подільськийадміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам»янець-Подільського об»єднаного управління пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсінйого фонду України про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії. В обгрунутвання позовних вимог зазначає, що на обліку в Кам'янець-Подільському об'єднаному управлінні Пенсіного фонду України перебуває з 07.09.2013 року та отримує пенсію за віком. В жовтні 2016 року звернувся до відповідача із усною заявою з проханням надати роз'яснення стосовно розміру пенсії. В усній розмові представник відповідача повідомив його що для призначення пенсії в більшому розмірі не вистачає трудового стажу 35 років. З листа відповідача від 30.12.2016 р. № 198/516 відповідач повідомив його, що у зв'язку з невиконанням без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі, йому відмовлено в зарахуванні до трудового стажу періоди роботи в колгоспі «Україна» протягом 1985 - 1988 р. Так, згідно протоколу засідання правління колгоспу «Україна» від 04 червня 1984 року № 9 позивача звільнено з роботи. Протоколом № 1 від 24.01.1985 р. на засіданні правління колгоспу «Україна» звільнення його визнано незаконним та поновлено на роботі із призначенням компенсації за вимушений прогул. У відповідності до протоколу № 10 від 10.07.1987 р. на засіданні правління колгоспу «Україна» його знову звільняють з роботи. Проте як члену колгоспу іншої роботи не надали. У вересні 1987 р. його допускають до посади без жодних рішень і пояснень, але в цьому ж місяці через 18 днів виконання своїх обов'язків, його знову звільнили, пояснивши, що виключений із членів колгоспу. Дане рішення було прийнято без його участі. Згідно відповіді з архіву від 21.02.2017 р. рішення від 22 серпня 1987 р. № 6 про його виключення із членів колгоспу відсутнє. Протоколом загальних зборів колгоспу «Україна» від 5 лютого 1988 р. № 1 гоові колгоспу за порушення законодавства при звільненні позивача накладено суд з попередженням, а інспектору по кадрах за допущені недоліки при внесенні записів в трудову книжку оголосили догану. Дані дії посадових осіб було визнано проти правними, тому йому замінили трудову книжку на її дублікат. Згідно протоколу правління колгоспу від 18 вересня 1989 р. з посиланням на лист прокурора визнано, що позивач являється членом колгоспу і запропоновано роботу в колгоспі до якої не приступив, оскільки з березня 1988 року працював в іншому місці. Фактично зазначеного періоду роботи, який не працював не вистачає для зарахування до стажу, який давав би право на отримання пенсії в білтшому розмірі. Просить визнати дії Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в частині відмови в зарахуванні до трудового стажу роботи в колгоспі «Україна» в період з 04.06.1984 р. по 24.01.1985 р., з 10.07.1987 р. по 05.02.1988 р. неправомірними та зобов'язати Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати до трудового стажу періоди роботи в колгоспі «України» з 04.06.1984 р. по 24.01.1985 р., з 10.07.1987 р. по 05.02.1988 р.

В суді позивач позов підтримав, просить задовольнити.

В суді представник відповідача пзов не визнала, заперечила проти його задоволення, мотивуючи тим, що наведені в позовній заяві обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що з 07.09.2013 р. позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кам'янець-Подільському об'єднаному управління Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповдіно документів пенсійної справи страховий стаж позивача складає 34 роки - 3 місяці 07 дні, в тому числі стаж в колгоспі, який складає 03 роки 09 місяці 23 дні. Період роботи в колгоспі пораховано за фактичною тривалістю, тобто відповідно відпрацьованих вихододнів на підставі довідок, виданих районним трудовим архівом від 19.03.2012 р. та № Б-175/01-14 та від 08.02.2013 р. за № Б-117/01-14.

21.12.2016 р. позивач звернувся до відповідача з письмовим зверненням в якому просив врахувати при визначенні розміру пенсії документи, підтверджуючі стаж роботи в колгоспі «Україна» в період з 04.06.1984 р. по 24.01.1985 р., з 10.07.1987 р. по 05.02.1988 р.

Проте, листом від 30.12.2016 р. вихід. №198/516 орган пенсійного фонду повідомив позивача, що відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Враховуючи викладене період роботи в колгоспі зарахований в трудовий стаж ОСОБА_1 відповідно відпрацьованих ним вихододнів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи повинні діяти лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду за заявою про призначення (перерахунок) пенсії та необхідними документами, визначеними Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ПКМУ від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року № 18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку - на підставі документів та у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності вказаним вище Законом пенсії на загальних підставах призначались згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення", статтею 56 якого передбачено, зокрема, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі членства в колгоспах, незалежно від характеру, тривалості роботи і перерв. При цьому, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов'язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки.

В разі відсутності рішення правління колгоспу або загальних зборів колгоспників або правонаступника про зарахування певного року до стажу роботи, через невиконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві з поважної причини, обчислення страхового стажу проводиться за фактичною тривалістю в такому порядку: загальна кількість відпрацьованих людиноднів ділиться на 25.4.

У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або в разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

Згідно записів в трудовій книжці БТ-1 № 9100564 від 08.02.1988 р. 22.02.1983 р. ОСОБА_1 прийнятий на роботу в колгосп «Україна» по трудовому договору. В період з 05.02.1985 р. по 21.09.1989 являвся членом колгоспу «Україна».

Записи в трудовій книжці підтверджуються архівними копіями протоколів загальних зборів правління колгоспу «Україна» від 05.02.1985 р. № 1, № 9 від 04.06.1984 р., № 4 від 24.01.1985 р., № 9 від 15.09.1989 р.

Архівними довідками, виданих районним трудовим архівом від 19.03.2012 р. та № Б-175/01-14 та від 08.02.2013 р. за № Б-117/01-14 підтверджено суми заробітної плати ОСОБА_1 в період його роботи в колгоспі «України», які враховані при призначенні пенсії.

Із пояснень позивача вбачається, що в періоди з 04.06.1984 р. по 24.01.1985 р., з 10.07.1987 р. по 05.02.1988 р. позивач не працював через неправомірні рішення голови колгоспу та правління колгоспу про його звільнення. Однак дані обставини не підтверджені належними та допустимиим доказами, позивач за захистом порушених трудових прав до державних органів та суду не звертався.

Позивачем не надано доказів що в періоди з 04.06.1984 р. по 24.01.1985 р. з 10.07.1987 р. по 05.02.1988 р. він не працював з поважної причини.

З таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 241-245, КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційному порядку на протязі 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 березня 2018 року.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.