Справа № 296/10717/18
Суддя: Маслак В. П.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2018 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Маслак В.П. при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора СРПП Немирівського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018р. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ДПО18 №815154 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_2 вказує на те, що 19.10.2018р. приблизно о 17:40 він проїзджав в с.Райгород на автомобілі Subaru, номерний знак НОМЕР_1. На вимогу поліцейського здійснив зупинку. Як на підставу зупинки, відповідач пояснив, що при обгоні транспортного засобу позивач ніби-то пересік суцільну лінію дорожньої розмітки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпУП. Позивач зазначає, що його притягнуто до відповідальності за відсутності доказів вчинення правопорушення та доказів вини, не взято до уваги пояснення позивача та не досліджено обставини справи в сукупності. Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №815154 винесено з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП.

Від позивача надійшла заява від 19.12.2018р., в якій останній просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач в засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_2 з огляду на таке.

Судом встановлено, що 19.10.2018р. інспектором СРПП Немирівського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_3 відносно позивача було складено постанову серії ДПО18 №815154, згідно якої на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень (а.с.3).

Зі змісту вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом Subaru, номерний знак НОМЕР_1, 19.10.2018 року о 17:40, рухаючись с. Райгород, при обгоні автомобіля DAF пересік суцільну лінію дорожньої розмітки, чим скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч.2 ст.33 КУпАП).

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.ч.1-3 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Отже, з наведених норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч.1 ст.122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Загалом будь-яке виявлення правопорушення, на думку суду, має завершуватися складанням матеріалів адміністративної справи. Виняток з цього правила може бути лише у випадках, коли порушник не оспорює ні факту правопорушення, ні можливості накладення на нього певного виду адміністративного стягнення. Наведене випливає також з положень ст.ст.250, 268, 269, 271, 273 КУпАП.

Однак, Інспектором СРПП Немирівського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_3 при виявлені правопорушення, не дотримано вимог ст.258 КУпАП щодо фіксації правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), оскільки після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов'язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

З таких обставин суд зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем не доведений.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду жодних заперечень в обсязі заявлених вимог позову, та не навів жодних переконливих доказів про відповідність постанови про накладення адмінстягнення на позивача, що є його обов'язком відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України. Суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому позов в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №815154 є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про визнання дій відповідача протиправними, суд враховує наступне.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

З огляду на те, що в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_2 не конкретизовано, які саме дії відповідача слід визнати протправними, з метою недопущення порушення принципу диспозитивності розгляду і вирішення справи, суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог про визнання дій відповідача протиправними слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №815154 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України скасувати.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Корольовський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя В. П. Маслак