Справа № 205/8129/17
Суддя: Шавула В. С.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

31.10.2018 Єдиний унікальний номер 205/8129/17
Провадження №2а/205/45/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Сербена О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіксальної служби України про визнання неправомірною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 06 грудня 2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіксальної служби України про визнання неправомірною та скасування постанови про адміністративне правопорушення (а.с.1-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 листопада 2017 року постановою начальника Офісу великих податків ДФС України Лепетюк О.В. до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн., на підставі ч.1 ст. 165-1 КУпАП.

Позивач вважає вищезазначену постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, у зв'язку з чим, вимушений був звернутись до суду з даним позовом, в якому просить скасувати постанову винесену заступником начальника Офісу великих платників податків ДФС Лепетюк О.В., згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 680,00 грн., за правопорушення передбачене ч.1 ст.165-1 КУпАП.

Учасники справи про день та час судового засідання повідомлялись відповідно до вимог ст..ст.124-125, 268 КАС України.

Позивач в особі представника за договором адвоката - ОСОБА_5., дол. Суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі за наявними матеріали у справі. Вимоги позову підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в особі свого представника за довіреністю - Єгорова А.Є., до суду надав відзив на позовну заяву та письмову заяву, у якій проти вимог позову заперечує та просить відмовити у задоволенні вимог (а.с.72).

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч.2 ст. 268 КАС України, учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно із ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно п.1 ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що у жовтні 2017 року уповноваженою особою Офісу великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Дніпроважмаш» з питань правомірності зменшення суми єдиного внеску, у заявку із виправленням помилки, допущеної в попередніх звітних періодах у звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осібта суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за листопад 2015 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт №136/28-10-46-08-00168076 від 20.10.2017 року.

На підставі вказаного вище акту 02 листопада 2017 року офісом великих платників податків ДФС ПАТ «Дніпроважмаш» винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю- з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 1 925 894,33 грн. та постановлено рішення № від 02.11.2017 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 962 947,17 грн.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 27 листопада 2017 року винесеною заступником начальника Офісу великих платників податків ДФС Лепетюк Олександром Васильовичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680,00 грн., за правопорушення передбачене ч.1 ст. 165-1 КУпАП (а.с.5)

Вказана постанова винесена на підставі протоколу №84/28-10-46-08-19 від 13.11.2017 року та доданих до нього матеріалів.

Згідно до протоколу №84/28-10-46-08-19 від 13.11.2017 року ОСОБА_1, - директор з економіки та фінансів-головний бухгалтер ПАТ «Дніпроважмаш» вчинив дії передбачені ч.1 ст. 165-1 КУпАП, а саме: занижено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне соціальне страхування за листопад 2015 року на суму 1 925 894,33 грн. (а.с.8-9).

Частина 1 статті 165-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Пунктом 7 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: 7) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Крім того, відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі по тексту - Закон) платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону (в редакції, яка діяла на момент порушення) єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску. При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Як вбачається в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності відсутнє посилання на норму Закону, яку порушив ОСОБА_1 - яка встановлює саме строки подання щомісячної звітності по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року визнано протиправними та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю- з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 1 925 894,33 грн. та рішення № від 02.11.2017 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 962 947,17 грн.

Відповідно до ст.82 ч.4 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.п. 56.18. ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із п.п. 60.1.4. п.60.1. ст..60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 27 листопада 2017 року, винесена заступником начальника Офісу великих платників податків ДФС Лепетюк О.В., згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 680,00 грн., за правопорушення передбачене ч.1 ст.165-1 КУпАП підлягає скасуванню.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, засад розумності та справедливості, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, доведеними, а тому винесену постанову від 27 листопада 2017 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за правопорушення передбачене ч.1 ст. 165-1 КУпАП, - закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 33, ч.1 ст.165-1 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 205, 211, 241-246, 255, 268-272, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіксальної служби України про визнання неправомірною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення від 27 листопада 2017 року, винесену заступником начальника Офісу великих платників податків ДФС Лепетюк О.В., згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 680,00 грн., за правопорушення передбачене ч.1 ст.165-1 КУпАП, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за правопорушення передбачене ч.1 ст. 165-1 КУпАП - закрити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 26.12.2018 року.

Суддя: В.С. Шавула