Справа № 802/175/16-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2018 року

Київ

справа №802/175/16-а

адміністративне провадження №К/9901/13382/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ІНТ ЛТД»

на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23.02.2016 (головуючий суддя: Альчук М.П.)

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 (головуючий суддя: Граб Л.С., судді: Гонтарук В.М., Біла Л.М.)

у справі № 802/175/16-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ІНТ ЛТД»

до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ІНТ ЛТД» (далі - ТОВ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - ОДПІ, відповідач), в якому просило скасувати рішення від 20.07.2015 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.02.2016, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016, позовну заяву залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

У касаційній скарзі ТОВ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм пунктів 56.18, 56.19 ст. 56, пункту 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ст.ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. За доводами касаційної скарги, судами не були враховані вищевказані норми ПК України, якими встановлюється строк звернення до суду про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого можуть бути заявлені вимоги про стягнення грошових коштів у 1095 днів.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший частини 2 цієї статті).

Згідно з частиною 3 цієї статті, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 4 цієї статті, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень (частина 4 цієї статті).

Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк (частина 5 цієї статті).

Згідно з частиною 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Залишаючи без розгляду позовну заяву позивача, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходили з мотивів пропуску позивачем місячного строку звернення до суду. Такий висновок зроблений судами з огляду на встановлення у судовому процесі обставин досудового вирішення спору, яким скористався позивач та отримав рішення за його наслідками 19.12.2015. Тоді як із позовом до суду звернувся лише 18.02.2016.

Такі висновки судів попередніх інстанцій відповідають правильному змісту правового регулювання вищевказаних норм.

Що ж до доводів позивача про неврахування судами норм пунктів 56.18 та 56.19 ст. 56 ПК, то при посиланні на вказані норми позивачем не були враховані норми пункту 1.3 ст.1 ПК. Згідно з цією нормою, ПК, поміж іншим, не регулює питання та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини 1 ст. 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, враховуючи пропуск позивачем строку на звернення до суду з позовом про скасування рішення від 20.07.2015 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, суди зробили правильний висновок про необхідність залишення позову ТОВ без розгляду.

Доводи, наведені позивачем у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини 1 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ІНТ ЛТД» залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23.02.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко