Справа № 804/15037/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представників позивача Команова В.В., Терехової О.О.
представників відповідача Немченко К.І., Працько О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -
13.10.2015 року Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, у якій просить:
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2017 року скасовано та передано справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 03.07.2018 року прийнято до провадження дану справу, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Верховного Суду закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників ДФС на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення, як помилково відкрите.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просили позов задовольнити повністю.
Представники відповідача проти позову заперечували, до суду надано відзив на адміністративний позов, в якому свою позицію обґрунтовано тим, що в ході проведення перевірки позивача було встановлено продаж продукції за цінами, нижчими від виробничої собівартості, та одержання внаслідок таких операцій значних збитків, що призводить до виникнення формальних підстав для відшкодування з бюджету податку на додану вартість та не є економічно виправданим. Також вказує, що збиток, отриманий як перевищення виробничої собівартості продукції над доходами від її реалізації, не є витратами, що пов'язані з веденням господарської діяльності, то відповідно і ПДВ нарахований при їх придбанні, не може бути пов'язаний з веденням господарської діяльності.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у період з 10.02.2014 року по 17.03.2014 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок у сумі 38966648 грн., відображеного у податковій декларації з ПДВ за грудень 2013 року.
За результатами вказаної перевірки складено акт від 24.03.2014 року №154/28-01-46-02-05393043, у висновках якого вказано про встановлення наступних порушень:
2. абз "г" п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податкових зобов'язань в сумі 28954102 грн., в тому числі по періодах: листопад 2013 року - 15301848 грн., грудень 2013 року - 13652254 грн.;
3. вищевикладене призвело до порушення п. 200.1 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, а саме:
- завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту на загальну суму 15693496 грн.,
- заниження позитивного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на 13668250 грн.
4. вищевикладене призвело до порушення:
- абз "а" п.200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню за грудень 2013 року на 29361746 грн.
Рішенням Міністерства доходів в зборів України від 08.07.2017 року за №254116/99-99-10-01-15 податкове повідомлення-рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську від 02.04.2014 року № залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Вказане рішення було оскаржено позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року у справі № 804/10709/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2015 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську від 02 квітня 2014 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в частині 407644 грн. основного платежу та 203 822 грн. штрафних санкцій. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

03.08.2015 року СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську прийнято податкове повідомлення-рішення форми "В1" № , яким ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2013 року у розмірі 28954102 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у розмірі 14477051 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято з урахуванням постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року у справі № 804/10709/14, якою податкове повідомлення-рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську від 02 квітня 2014 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в частині 28954102 грн. основного платежу та 14477051 грн. штрафних санкцій залишено без змін.

Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.07.2016 року у справі № 804/10709/14 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 року у справі № 804/4609/16 (попередній номер 804/10709/14), залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 року, адміністративний позов ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 02.04.2014 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в частині 407644,00 грн. основного платежу та 203822,00 грн. штрафних санкцій; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 08.05.2018 року заяву Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" про відмову від позову та закриття провадження по справі - задоволено, визнано нечинними постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року у справі №804/4609/16; закрито провадження у справі №804/4609/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.

Згідно пунктів 5.1.3, 5.1.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 року № 1236, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення органу державної податкової служби; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні органу державної податкової служби.

За приписами пункту 5.3 наведеного Порядку, у випадках, визначених підпунктами 5.1.2 і 5.1.4 пункту 5.1 цього розділу, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки перевірки про порушення ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" вимог податкового законодаства в частині продажу продукції за цінами, нижчими від виробничої собівартості, одержання внаслідок таких операцій значних збитків, що призводить до виникнення формальних підстав для відшкодування з бюджету податку на додану вартість, та не є економічно виправданим, у зв'язку з чим встановлено заниження суми податкових зобов'язань у розмірі 28954102 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Так, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Отже, законодавець надав платнику податків право здійснювати господарську діяльність на власний ризик та можливість самостійно оцінювати її ефективність та доцільність, з огляду на мету отримання економічного ефекту і приросту активів в майбутньому, а також самостійно обирати виконавців послуг або постачальників товарів.

Наведене свідчить про те, що при здійсненні платником податків господарської діяльності можливі збиткові операції, а тому віднесення таких операцій до господарських можливе у випадках обґрунтування платником податків економічних причин чи ділової мети (зважаючи на ризики підприємницької діяльності) укладення угод за ціною нижчою за виробничу собівартість.

Разом з тим, згідно акта перевірки від 24.03.2014 року №154/28-01-46-02-05393043, та підтверджень позивача, основним покупцем продукції ПАТ „Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" в перевіряємому періоді є Корпорація „Індустріальна Спілка Донбасу" (99,03%).

Судом встановлено, що між ПАТ „Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" та Корпорацією „Індустріальна Спілка Донбасу" укладено договір № 2005-108пст-ДМКД/25-2282-01 від 27.12.2005 року.

Основний товар, з яким проводились операції реалізації - квадратна та трубна заготовка, сортовий прокат, металопродукція, балки, швелери, та інші в основному власного виробництва.

Відповідно до підпункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України до пов'язаних осіб відносяться юридичні та/або фізичні особи, взаємовідносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють і які відповідають будь-якій з наведених нижче ознак: юридична особа, що здійснює контроль за господарською діяльністю платника податку або контролюється таким платником податку чи перебуває під спільним контролем з таким платником податку.

Під контролем господарської діяльності платника податку слід розуміти: а) володіння безпосередньо або через пов'язаних фізичних та/або юридичних осіб часткою (паєм, пакетом акцій) статутного фонду платника податку в розмірі не менш як 20 відсотків статутного фонду платника податку: б) вплив безпосередньо або через пов'язаних фізичних та/або юридичних осіб на господарську діяльність суб'єкта господарювання в результаті: надання права, яке забезпечує вирішальний влив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління платника податку; обіймання посад членів наглядової (спостережної) ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів платника податку особами, які вже обіймають одну чи декілька із зазначених посад в іншому суб'єкті господарювання; обіймання посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу платника податку особою, яка вже обіймає одну чи декілька із зазначених посад в інших суб'єктах господарювання; надання права на укладення договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або здійснювати делеговані повноваження і функції органу управління платника податку.

Перевіркою ПАТ „Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" встановлено, що одним із засновників ПАТ „ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського", згідно установчих документів, є Корпорація „Індустріальна Спілка Донбасу".

У статутному фонді ПАТ „ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" сума внеску до статутного фонду складає 1 684 267 334,50 грн. (99,42%) та інші юридичні та фізичні особи - 9868655,50 грн. (0,58%).

Станом на 01.05.2012 року статутний фонд складає 1 694136000.00 грн., або штук акцій, які належать: юридичним особам шт. (99,56%) в тому числі Корпорації „Індустріальна Спілка Донбасу" - шт. (99,42%); Фізичним особам 29801074 шт. (0,44%). Дані відомості підтверджені копією витягу з ЄДР щодо юридичної особи.

Отже, Корпорація „Індустріальна Спілка Донбасу" є пов'язаною особою з позивачем.

Перелік витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, визначений пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, та складається, у тому числі, з витрат операційної діяльності та інших витрат.

У підпункті 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України наведено наступний склад витрат операційної діяльності та інших витрат, що включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ.

Відповідно до пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

При цьому, витрати, які впливають на собівартість реалізованих товарів, наданих послуг, виконаних робіт, включаються до складу витрат при розрахунку об'єкта оподаткування одночасно з визнанням доходів від реалізації таких товарів (робіт, послуг) (пункт 138.4 статті 138 Податкового кодексу України).

ПАТ „ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" впродовж перевіряємого періоду реалізовувало продукцію власного виробництва за цінами, нижчими за собівартість її виготовлення, в результаті чого відбулось зменшення такої складової власного капіталу, як активи (в розмірі собівартості продукції) та збільшення активів на суму грошових коштів отриманих від продажу продукції власного виробництва.

Згідно наданих до перевірки документів та регістрів бухгалтерського обліку судом встановлено здійснення ПАТ „ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" реалізації продукції власного виробництва з отриманням збитків в листопаді та грудні 2013 року на загальну суму 204247331,67 грн. Розрахунок було наведено з урахуванням нерозподіленої поставки загальновиробничих витрат при невиконанні нормативної потужності та витрат на збут.

Визначення фінансового результату здійснено виходячи з різниці між вартістю реалізації та сумою витрат, що врахована ПАТ „ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" у складі собівартості виготовлених та реалізованих товарів за податковим обліком (відображених у податковій звітності за перевіряємий період).

З даних журналів „Головна книга" за листопад, грудень 2013 року було здійснено співставлення рахунків 70202 „Дохід від реалізації (квадратна заготовка)", 70203 „Дохід від реалізації (сортовий прокат)", 70204 „Дохід від реалізації (трубна заготовка)", 70207 „Дохід від реалізації (інша металопродукція)", 70210 „Дохід від реалізації іншої промислової продукції", 90202 „Собівартість реалізованої продукції (квадратна заготовка)", 90203 „Собівартість реалізованої продукції (сортовий прокат)", 90204 „Собівартість реалізованої продукції (трубна заготовка)", 90207 „Собівартість реалізованої продукції (інша металопродукція)", 90210 „Собівартість реалізованої іншої промислової продукції", рахунку 90601 „нерозподілена поставка загальновиробничих витрат при невиконанні нормативної потужності" та витрат на збут.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що такі дії позивача щодо ведення господарської діяльності призвели не до росту, а до зменшення власного капіталу на різницю між собівартістю виготовлення продукції та ціною її продажу, що, в свою чергу, підтверджено відповідною документацією, наданою під час проведення перевірки.

Відповідно до статті 3 Господарського Кодексу України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Статтею 42 цього кодексу визначено, що підприємництво - це самостійна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу (п.44.2 ст. 44 Податкового кодексу України).

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II ПК України (пп. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України).

За податковим законодавством витрати, що перевищують доходи (збитки) не можуть бути враховані в податковому обліку, так як операція не відповідає основному принципу господарської діяльності (п.п.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України), тобто, не призводить до отримання доходу. Такі збитки підлягають відшкодуванню за рахунок відповідних інших джерел.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.07.2016 р. у справі №804/10709/14 (провадження К/800/35551/15) звернуто увагу на необхідність з'ясування питання обґрунтування платником податків економічних причин чи ділової мети (зважаючи на ризики підприємницької діяльності) укладення угод за ціною нижчою за виробничу собівартість.

Проте позивачем в ході судового розгляду не обґрунтовано наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) при реалізації продукції власного виробництва за цінами, нижчими від виробничої собівартості та не доведено наявність факторів, які зумовили збитковість господарських операцій.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про порушення позивачем абзацу „г" пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податкових зобов'язань в сумі 28954102 грн., в тому числі по періодах: листопад 2013 року - 15 301848 грн., грудень 2013 року - 13652 254 грн., що вказує на завищення позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту, внаслідок чого завищено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню за грудень 2013 року на 28954102,00 грн. та, відповідно, правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 03.08.2015 року № .

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивач у ході судового розгляду справи не довів, що у спірних відносинах відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За викладених обставин, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 14.12.2018 року.

Суддя В.В. Кальник