Справа № 567/1703/18
Суддя: Венгерчук А.О.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/1703/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Острозі у порядку спрощеного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Острозького ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 421176 від 09.12.2018 року

встановив

в Острозький районний суд звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до інспектора Острозького ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якій просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 421176 від 09.12.2018 року, мотивуючи позов тим, що 09.12.2018 інспектор Острозького ВП лейтенант поліції ОСОБА_2 притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП за керування транспортним засобом BMW 520 d, з номерним знаком ВК 4763 СА, у якому не горіла лампа лівої фари, чим порушив п.31.4.3 в ПДР та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що не відповідають вимогам КУпАП та Конституції України, а постанова серії ДПО 18 № 421176 від 09.12.2018 винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Зазначив, що 09.12.2018, він керуючи автомобілем BMW 520d, з номерним знаком ВК 4763СА, рухаючись по вул. Князів Острозьких, в м.Острозі був зупинений за допомогою світлових та звукових сигналів патрульним автомобілем, який рухався позаду нього. Підійшовши до нього, поліцейський не представився та вказав на те, що в автомобілі не горить ліва фара ближнього світла, вказуючи, що він порушив ПДР, не провівши розгляду справи. На вимогу відповідача отримати реєстраційні документи, посвідчення водія та страховий поліс, він відмовився, посилаючись на те, що вважає зупинку незаконною, так як патруль рухався позаду нього і при зупинці його транспортного засобу не обганяв, тому бачити те, що не горить світло він не міг. Після його прохання представитись лейтенант ОСОБА_2, не попередивши його, ввімкнув бодікамеру. На його зауваження щодо ввімкненої камери лейтенант сказав, що попереджав його. На його зауваження щодо зупинки транспортного засобу за допомогою спецзвукового та світлового сигналу ОСОБА_2 відповів, що він не має повноважень для задавання таких некоректних питань. На його прохання зателефонувати адвокату отримав відповідь, що поліцейські не будуть чекати 2 години допоки приїде адвокат. Надавши документи, інспектор зачитав дані вголос та записав на бодікамеру, після чого відправився у патрульне авто для складання адміністративного матеріалу.

Він вийшов з авто та за допомогою телефону зафіксував фрагмент відео, де світло фари горіло, а лейтенант перебував у патрульному авто. На його прохання супроводити авто з такою несправністю до найближчого СТО, отримав відмову. За деякий час до нього підійшов ОСОБА_2 з написаною постановою та вказав місце, де він має поставити підпис, вручивши копію постанови. Зазначив, що його не було ознайомлено з жодною статтею, правами, відмовлено у адвокаті та адміністративний матеріал складався не в його присутності. Вважає, що відповідач порушив процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, яка передбачена КУпАП.

Посилаючись на ст.268 КУпАП, ст. 280 КУпАП просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ДПО 18 № 421176 від 09.12.2018р., за ч.1 ст.121 КУпАП, як таку, що винесена з порушенням вимог КУпАП та Конституції України.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 12.12.2018 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, ухвалою суду було витребувано у відповідача записи з бодікамери, здійснені ОСОБА_2, 09.12.2018 року щодо ОСОБА_3

Позивач у судове засідання не зявився, в поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, у встановлений ухвалою суду строк відзив на позов не надав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Витребувані ухвалою суду від 12.12.2018 року докази відеозапис з бодікамери, здійснені ОСОБА_2, 09.12.2018 року щодо ОСОБА_3 до суду не надходили.

Згідно ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення в тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП).

Як вбачається з ч.1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі інструкція №1395 від 07.11.2015), ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 розділу І інструкції №1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором Острозького ВП лейтенантом поліції ОСОБА_2, серії ДПО18 № 421176, ОСОБА_1, 09 грудня 2018 року о 22 год. 05 хвилин, керував автомобілем BMW 520d, з номерним знаком ВК 4763СА, рухався по вул. Князів Острозьких, в м. Острозі Рівненської області в якому не горіла лампа лівої фари, в режимі ближнього світла у темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 в ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.121 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Пунктом 31.4.3 Правил дорожнього руху України передбачено заборону експлуатації транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме: в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що посилання позивача на недотримання відповідачем вимог 268 КУпАП, зокрема порушення процедури користування юридичною допомогою не заслуговують на увагу.

Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи "Максименко проти України" обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ст.121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам позивача, оскільки він реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2018 року не вбачається доказів, які б підтверджували, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР, а також зазначені докази не надані відповідачем до суду. Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 порушив п.31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України.

Відтак, оскільки не встановлено порушень в діях водія ОСОБА_1, отже постанова серії ДПО 18 № 421176 від 09.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення на позивача підлягає скасуванню.

Відповідно дост. 280 КУпАП орган (посадоваособа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем не спростовані доводи позивача, про те, що 09.12.2018 позивач здійснював рух, під час якого у нього не горіла лампа лівої фари, в режимі ближнього світла у темну пору доби. Таким чином, відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України і обєктивними доказами не спростовав доводи позивача.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 відповідачем не було надано суду, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем в судове засідання надано не було, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.243-246, 286 КАС України, суд

вирішив

адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, індекс 35808) до інспектора Острозького ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (індекс 35800, м.Острог проспект Незалежності,89, Рівненської області) про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 421176 від 09.12.2018 року задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО 18 № 421176 від 09.12.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень скасувати.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Острозький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_4