Справа № 1540/4822/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4822/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представників позивача - ОСОБА_2 (за довіреністю), ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу,-

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, в якій позивач просить суд скасувати:

- Податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, за яким збільшено суму грошового зобов'язання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500) в сумі 64996,84 гривень та за штрафними (фінансовими ) санкціями (штрафами) в сумі 16319,58 гривень.

- Податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, за яким збільшено суму грошового зобов'язання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за платежем пальне (код платежу 14021900) в сумі 22027,35 гривень та за штрафними (фінансовими ) санкціями (штрафами) в сумі 5506,84 гривень.

- Податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, за яким збільшено суму грошового зобов'язання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за платежем сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем пальне (код платежу 14021900) в сумі 11094,49 гривень.

- Податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, за яким збільшено суму грошового зобов'язання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за платежем з військовий збір (код платежу 11011000) в сумі 5416,41 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 1359,97 гривень.

- Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № за якими донараховано 51382,9 гривень та штрафні санкції в сумі 8229,26 гривень з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Ухвалою від 24 вересня 2018 року судом адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

19.10.2018 року за вх.№31081/18 від позивача до суду надійшло клопотання з уточненою позовною заявою у двох екземплярах, у якій позовні вимоги викладені в такій редакції:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 18 червня 2018 року, прийняте Головним управлінням ДФС в Одеській області, за яким збільшено суму грошового зобов'язання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500) в сумі 65278,33 гривень та за штрафними (фінансовими ) санкціями (штрафами) в сумі 16319,58 гривень.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 18 червня 2018 року, прийняте Головним управлінням ДФС в Одеській області, за яким збільшено суму грошового зобов'язання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за платежем з пальне (код платежу 14021900) в сумі 22027,35 гривень та за штрафними (фінансовими ) санкціями (штрафами) в сумі 5506,84 гривень.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 18 червня 2018 року, прийняте Головним управлінням ДФС в Одеській області, за яким збільшено суму грошового зобов'язання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за платежем сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем пальне (код платежу 14021900) в сумі 11094,49 гривень.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 18 червня 2018 року, прийняте Головним управлінням ДФС в Одеській області, за яким збільшено суму грошового зобов'язання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за платежем з військовий збір (код платежу 11011000) в сумі 5439,86 гривень та за штрафними (фінансовими ) санкціями (штрафами) в сумі 1359,97 гривень.

5. Визнати протиправним та скасувати Рішення № від 04 жовтня 2018 року, прийняте Головним управлінням ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску на суму 8229 гривень 26 копійок.

6. Визнати протиправним та скасувати вимогу, прийняту Головним управлінням ДФС в Одеській області, про сплату боргу (недоїмки) від 04 жовтня 2018 року №Ф- на суму 51988 гривень 19 копійок.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх.№31081/18), відкрито провадження у справі та визначено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23.03.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеської області прийнято наказ №2026 про проведення планової виїзної документальної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1. За результатами проведення перевірки ГУ ДФС в Одеській області було складено акт №1181/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 29.05.2018 перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 18.07.2016 по 31.12.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 18.07.2016 по 31.12.2017 фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. Вказує, що не погоджуючись з висновками акту, позивач звернувся зі скаргою та запереченнями до відповідача від 05.06.2018 №б/н, за наслідками розгляду яких отримав 14.06.2018 відповідь №4938/3/15-32-13-05-09, за якою висновки акту перевірки залишені без змін. Зазначає, що 18.06.2018 Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі висновків акту перевірки винесені податкові повідомлення-рішення форми «Р» №, №, №, №, № від 18.06.2018, рішення № і вимога про сплату боргу (недоїмки) № від 18.06.2018. 17.07.2018 позивачем до Державної фіскальної служби України подана скарга із запереченнями на висновки акту перевірки з податковими повідомленнями-рішеннями форми «Р» №, №, №, №, № від 18.06.2018, рішенням № і вимогою про сплату боргу (недоїмки) №. Вказує, що рішенням від 10.08.2018 №11978/3199-99-11-02-02-25 Державною фіскальною службою України скарга ОСОБА_1 задоволена частково, вимога від 18.06.2018 №, рішення за штрафними санкціями від 18.06.2018 № скасовані та відкликані, Головне управління ДФС в Одеської області зобов'язане винести та направити нові вимоги та рішення. 13 жовтня 2018 позивачем було отримано поштою рішення № від 04 жовтня 2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 8229 гривень 26 копійок, а також вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04 жовтня 2018 року №Ф- на суму 51988 гривень 19 копійок. Зазначає, що рішенням Державної фіскальної служби України 14 вересня 2018 року №1405513/99-99-11-02-01-13 скарга позивача була залишена без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення були залишені без змін. Вказує, що податкові повідомлення-рішення форми «Р» №, №, №, №, № від 18.06.2018, рішення № від 04 жовтня 2018 року і вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04 жовтня 2018 року №Ф- ГУ ДФС в Одеській області є документально не обґрунтовані, неправомірно прийняті та такимі, що належать скасуванню. Зазначає, що підставою для винесення податкових повідомлень-рішень форми «Р» №, №, №, №, № від 18.06.2018 року, № від 04 жовтня 2018 року і вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04 жовтня 2018 року №Ф-, ГУ ДФС в Одеській області визначені висновки акту перевірки, у якому зазначено наступні допущені позивачем порушення: пункту 177.1, 177.2, 177.4, 177.5 статті 177 Податкового кодексу України за якими занижено податок на доходи фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету у розмірі 65278,33 гривень (за рахунок заниження за 2016 в сумі 47537,03 гривень та 2017 на 17741,30 гривень); частина 2 пункту 1 статті 7 та пункт 8 статі 9 Закону України від 08.07.2010 №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, за якими занижено суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 51988,19 гривень (у тому числі за 2016 рік в сумі 30304,43 гривень та за 2017 рік в сумі 21683,76 гривень); підпункт 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX, пункту 163.1 статі 163, підпункту 164.2.2 пункту 164.2 статі 164, статті 176, підпункту 177.2 пункту 177 статті 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 із змінами і доповненнями, за якими донараховано військовий збір у розмірі 5439,86гривень (у тому числі за 2016 рік в сумі 3961,42 гривень та за 2017 рік в сумі 1478,44 гривень); пункт б) статті 185, пункт б) статті 186, пункт 187.1 статті 187, пункт 198.5 статті 198, пункт 200.1 статті 200, пункт 203.1 статті 203 Податкового кодексу України за якими занижено суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 1859гривень (у тому числі за вересень 2016 року в сумі 1859 гривень); підпункт 213.1.12 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України за період з 10.08.2016 по 31.12.2017, за якими занижено акцизний податок в сумі 22027,35 гривень; підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16, пункт 44.1 статті 44, пункт 177.10 статті 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 із змінами та доповненнями та «Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність», затверджений Наказом ДПА України від 16.09.2013 №481, зареєстрований в Мінюсті України 04.10.2013 за №1686/24218, незалежно протягом з 18.06.2015 по 31.12.2017 проводив облік доходів і витрат; пункт 231.6 статі 231 Податкового кодексу України, за якими проведено несвоєчасну реєстрацію розрахунку коригування від 01.04.2017 №1 у Єдиному реєстрі акцизних накладних за номером із затримкою на 3 календарних дні. Зазначає, що усі вказані в акті «порушення» визначені без посилання на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, наводяться регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення. Вказує, що обґрунтування ГУ ДФС в Одеській області збільшення сум доходу, більший обсяг реалізованого пального за період 2016-2017 рік позивачем є документально не обґрунтованими та не підтвердженими первинними обліковими документами та регістрами обліку. Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних за період 2016-2017 року за податковими накладними, ОСОБА_1 від постачальників отримано дизельного палива в кількості 717815,06 літрів, а реалізовано покупцям в кількості 717029,10 літрів. Залишок дизельного пального за даними податкових накладних складає 785,96 літрів. При складанні висновків ГУ ДФС в Одеській області за Актом перевірки №1181/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 29.05.2018 відомості Єдиного реєстру податкових накладних не враховані. Зазначає, що за даними облікових регістрів позивача по рахунку 281 «Товари «Дизельне пальне» за 2016-2017, та даних прибуткових та видаткових накладних, кількість надходження товару - дизельного палива складає 717811,74 літри (742811,74 - 25000), проданого в кількості 716724,10 літрів, залишок за даними облікових регістрів складає 1087,63 літрів. При складанні висновків ГУ ДФС в Одеській області за актом перевірки №1181/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 29.05.2018 відомості облікових регістрів ФОП ОСОБА_1 по рахунку 281 «Товари «Дизельне пальне» за 2016-2017 з даними первинних облікових видаткових та прибуткових накладних не враховані. Вказує, що при складанні висновків ГУ ДФС в Одеській області за актом перевірки №1181/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 29.05.2018 відомості Єдиного реєстру акцизних накладних не враховані. Зазначає, що різниця між кількістю літрів отриманих дизельного пального та різниця між кількістю проданого дизельного пального з податковими накладними, акцизними накладними, видатковими та прибутковими накладними (тобто різниця між податковим обліком та бухгалтерським обліком) обґрунтовується на тому, що за податковими накладними облік дизельного пального здійснюється у кілограмах а не в літрах, як обліковується в бухгалтерських регістрах та видаткових накладних при реалізації даного товару, та відповідно до ДСТУ 8.599-2010 та Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України визначаються похибки за умов температур середи надходження дизельного пального. При складанні висновків ГУ ДФС в Одеській області за актом перевірки №1181/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 29.05.2018 похибки за визначенням кількості дизельного палива за ДСТУ 8.599-2010 та Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України не враховані. Вказує, що за даними первинних облікових видаткових та прибуткових накладних, податкових та акцизних накладних, податкових реєстрів з обліку реєстрації податкових та акцизних накладних, визначена за 2016-2017роки ГУ ДФС в Одеській області за актом перевірки №1181/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 29.05.2018 більша кількість реалізації дизельного пального ОСОБА_1 ніж придбана в кількості 6289,9 літрів (у тому числі за 2016 рік в кількості 2608,9 літрів та за 2017 рік в кількості 3609 літрів) документально не підтверджена. Визначений ГУ ДФС в Одеській області об'єм більшої реалізації дизельного палива в кількості 6289,9 літрів по відношенню до об'єму придбаного дизельного палива у кількості 716490,61 літрів, за даними обліковими регістрами складає 0,3% (2689,9л х 100 / 716490,61 л), що за положеннями ДСТУ 8.599-2010 та Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України визначає похибки за умов температур середи надходження дизельного пального. Сума визначеного штрафу за податковим повідомленням-рішенням форми «Р» №, за яким збільшено суму грошового зобов'язання в розмірі 11094,49 гривень по платежу суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем пальне, ГУ ДФС в Одеській області визначено як за несвоєчасне декларування акцизної накладної від 11.04.2017, з застосуванням терміну подання до реєстрації акцизних накладних визначених пунктом 231.6 статті 236 Податкового кодексу України. Але, відповідно до даних обліку, позивачем 29.04.2011 була проведена реєстрація розрахунку коригування №1. В даних Акту перевірки, ГУ ДФС в Одеській області в частині визначення до сплати штрафу за податковим повідомленням-рішенням форми «Р» №, за яким збільшено суму грошового зобов'язання в розмірі 11094,49 гривень, не визначено причину реєстрації 29.04.2011 розрахунку коригування №1 від 11.04.2011 та законодавчого обґрунтування застосування граничних термінів проведення реєстрації такого розрахунку. Зазначає, що при складанні висновків ГУ ДФС в Одеській області за актом перевірки відомості облікових регістрів ФОП ОСОБА_1 по визначенню загальної суми валового прибутку, суми витрат, об'єкту оподаткування за 2016-2017 за даними первинних облікових документів та регістрів обліку з руху товарів та коштів не враховані. Зазначені за актом перевірки отримані позивачем за 2016 рік грошові кошти по рахунку НОМЕР_8, відкритому в акціонерному банку «Південий»у розмірі 213294,71 гривень за платниками ТОВ «КРИМ-УКРПРОДУКТ», ФОП ОСОБА_4., ФОП ОСОБА_5, ТОВ «ГРЕСЬКО», для цілей заповнення декларації, враховані у складі валового прибутку. А суми визначених видатків за 2017 рік за накладною №РН-0000020, №1966, №1281, №1602 також не мають свого визначення за сумами видатків, оскільки відомості про надходження коштів та понесених витрат внесені до Книги доходів та витрат відображені за загальними сумами отриманих та сплачених коштів за днями, як вимагають до заповнення розділи Книги доходів та витрат. Зазначає, що відповідно до даних облікових регістрів позивача зазначені витрати за накладними №РН-0000020, №1966, №1281, №1602 враховані до собівартості реалізованого та сплаченого товару та в обліковому регістрі Книга доходів та витрат враховані до сум витрат пов'язаних з придбанням товарів, робіт та послуг у відповідності до пункту 16, 22 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №9 «Запаси» та статті 138 Податкового кодексу України, що не підтверджує визначене ГУ ДФС в Одеській області завищення витрат за даними накладними. Також, документально не підтверджується визначене ГУ ДФС в Одеській області визначення у книзі обліку доходів та витрат у графі 8 «інші витрати, пов'язані з одержанням доходу» за 28.12.2017 в зазначеній сумі 57280,67 гривень, так як відсутні посилання на реквізити документа, що підтверджує витрати, що не уможливлює з'ясування складу витрат.

09 листопада 2018 року до суду за вх.№33969/18 (т.8 а.с.156-162) надійшов відзив на позов, у якому з посиланням на обставини, встановлені в акті перевірки від 29.05.2018 року №1181/15-32-13-05/НОМЕР_1, відповідач просить суд відмовити ФОП ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

13 листопада 2018 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та призначено підготовче засідання.

05 грудня 2018 року до суду від позивача за вх.№37651/18 (т.8 а.с.176-180) надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що доводи відповідача про заниження позивачем сум доходу, та, як наслідок - заниження сум податку на доходи фізичних осіб - безпідставні. Посилання в даному випадку на «неналежність обліку доходів і витрат» не свідчать саме про заниження доходу, оскільки, як зазначалось, всі суми коштів були позивачем відображені у Книзі обліку доходів та витрат, хоча не датою їх надходження, а датою відвантаження товару (дата складання видаткової накладної). Вказує, що з огляду на відсутність факту заниження позивачем сум доходу, безпідставними є й посилання відповідача на нібито заниження сум єдиного соціального внеску за 2016 рік та військового збору. Зазначає, що відповідач у відзиві стверджує, що «за наслідками перевірки, на підставі даних податкових декларацій, книги обліку доходів і витрат, первинних документів, виписок банку, сума документально підтверджених витрат складає 11311079,20 гривень, розбіжність 149362,65 грн. виникла у зв'язку з включенням до складу витрат сум, які документально не підтверджені та не входять до складу витрат, визначених п.177 ст.177 Податкового кодексу України». Водночас, вказана сума «розбіжності» не відповідає змісту документів. Зазначає, що згідно даних видаткової накладної №20 від 01.09.2016 року надійшло палива у кількості 10000,000 л, що було реалізовано в період з 06.09.2016 року по 31.12.2016 року, що підтверджено даними видаткових накладних та в повному обсязі відображено у Книзі обліку доходів та витрат; згідно даних видаткової накладної №1966 від 11.05.2017 року надійшло палива у кількості 29647,630 л, що було реалізовано в період з 11.05.2017, року по 29.05.2017 року, що підтверджено даними видаткових накладних та в повному обсязі відображено у Книзі обліку доходів та витрат; згідно даних видаткової накладної №1281 від 07.04.2017 року надійшло палива у кількості 30522,480 л, що було реалізовано в період з 11.04.2017 року по 11.05.2017 року, що підтверджено даними видаткових накладних та в повному обсязі відображено у Книзі обліку доходів та витрат; згідно даних видаткової накладної №1602 від 29.06.2017 року надійшло палива у кількості 29788,000 л, що було реалізовано в період з 29.06.2017 року по 10.07.2017 року, що підтверджено даними видаткових накладних та в повному обсязі відображено у Книзі обліку доходів та витрат; стосовно суми у розмірі 57280,67 грн., висновки відповідача є також необґрунтованими, оскільки витрат (факт їх понесення) підтверджуються, даними виписки банку за 28.12.2017 року, та згідно вимог пп. 177.4.3 п. 177.4. ст177 Податкового Кодексу України суми; єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; включаються до складу витрат підприємця, та в Податковому кодексі Україну відсутня вимога про включення ЕСВ до складу витрат лише при відображені посилання в Книзі обліку доході та витрат. Вказує, що безпідставним є висновок відповідача стосовно сум акцизного податку. Так, на аркуші відзиву 5 Відповідач стверджує, що «перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань по акцизному податку встановлено заниження у розмірі 22027,35 гривень, яке виникло за рахунок реалізації обсягів пального понад обсяги, що отримані від інших платників акцизного податку, які підтверджені акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних». Зазначає, що вказаний висновок зроблений відповідачем з урахуванням даних, наведених у таблиці співставлення обсягів придбаного та реалізованого пального на аркуші 25 акту перевірки. Але дані, наведені у цій таблиці не відповідають даним первинних документів. Достовірність даних, викладених у таблиці вище підтверджується змістом податкових накладних, реєстр яких за 2016-2017 роки наданий до суду, перевищення обсягів придбаного пального над обсягами витраченого пального за даними податкових накладних пов'язане з тим, що частина податкових накладних була оформлена у зв'язку із перерахуванням сум авансу.

Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 21.12.2018 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 18.07.2016 року та перебуває на обліку в Лиманській об'єднаній податковій інспекції Головного управління ДФС в Одеській області як платник податків за № 5020.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) (п.п. 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

На підставі наказу № 2026 від 23.03.2018 року Головного управління ДФС в Одеській області, плану - графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на II квартал 2018 року та направлення від 29.03.2018 №2431/13-05 та направлення від 19.04.2018 №3006/13-05, виданого Головним управлінням ДФС в Одеській області, головними державними ревізорами-інспекторами відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Макоїд Ольгою Віталіївною, Вороною Тетяною Вадиславівною проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 18.07.2016 по 31.12.2017 р., дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 18.07.2016 р. по 31.12.2017 р.

За результатами цієї перевірки 29 травня 2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт №1181/15-32-13-05/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 18.07.2016 р. по 31.12.2017 р., дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за період з 18.07.2016 р. по 31.12.2017 р.» (т.1 а.с.43-80, т.8 а.с.81-109), яким встановлені наступні порушення з боку позивача:

1) п. 177.1, п.177.2, п. 177.4, п. 177.5 ст.177 Податкового кодексу України - занижено податок на доходи фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету у розмірі 65278,33 грн., за рахунок заниження за 2016 - на 47537,03 грн., 2017- на 17741,30 грн.;

2) ч.2, п.1 ст.7 та п.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 р. №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне старування» із змінами та доповненнями - заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 51988,19 грн., у т.ч. за 2016- 30304,43 грн., за 2017 - 21683,76 грн.;

3) пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX, п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164, ст. 176, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI із змінами і доповненнями - донараховано військового збору у розмірі 5439,86 грн., у т. ч. за 2016 р. - 3961,42 грн., за 2017 р. - 1478,44 грн.;

4) б ст. 185, п.б ст. 186, п. 187.1. ст.187, п.198.5 ст. 198, п.200.1 ст.200, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України - заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 1859 грн., у т.ч. по періодах: вересень 2016 - 1859 грн.;

5) пп. 213.1.12 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України - у період 10.08.2016-31.12.2017 заниження акцизного податку складає 22027,35 грн.;

6) пп. 16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-ІУ із змінами та доповненнями та «Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність», затверджений Наказом ДПА України від 16.09.2013 №481, зареєстрований в Мінюсті України 04.10.2013 за № 1686/24218 підприємець неналежно протягом 18.06.2015-31.12.2017 проводив облік доходів і витрат;

7) п. 231.6 ст.231 Податкового кодексу України - несвоєчасна реєстрація розрахунку коригування від 01.04.2017 №1 у Єдиному реєстрі акцизних накладних за номером з затримкою на 3 календарних дні.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № від 18.06.2018 року, яким за порушення п. 177.1, п.177.2, п. 177.4, п. 177.5 ст.177 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 81597,91 грн., з яких 65278,33 грн. за податковими зобов'язаннями, 16319,58 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1 а.с.82, т.8 а.с.110);

- податкове повідомлення-рішення № від 18.06.2018 року, яким за порушення пп. 213.1.12 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем пальне на загальну суму 27534,19 грн., з яких 22027,35 грн. за податковими зобов'язаннями, 5506,84 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1 а.с.86, т.8 а.с.111);

- податкове повідомлення-рішення № від 18.06.2018 року, яким за порушення п. 231.6 ст.231 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 11094,49 грн. (т.1 а.с.87, т.8 а.с.112);

- податкове повідомлення-рішення № від 18.06.2018 року, яким за порушення пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX, п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164, ст. 176, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на загальну суму 6799,83 грн., з яких 5439,86 грн. за податковими зобов'язаннями, 1359,97 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1 а.с.88, т.8 а.с.113);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 18.06.2018 року, якою відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиної внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» вимагає сплатити 51988,19 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (т.1 а.с.81);

- рішення № від 18.06.2018 року, яким за порушення пп.1 п.2 ст.6, пп.2 п.1 ст.7, ст.8, п.2, п.3 абз.2 п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та донарахування 51988,19 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, застосовано штрафні санкції у розмірі 8229,26 грн. (т.1 а.с.83).

Не погодившись з висновками податкового органу та прийнятими рішеннями, позивач подав до Головного управління ДФС в Одеській області 05.06.2018 року заперечення на акт перевірки № 1181/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 29.05.2018 (т.1 а.с.90-95).

За результатами розгляду вищезазначеного заперечення Головне управління ДФС в Одеській області листом №4938/3/15-32-13-05-09 від 14.06.2018 року (т.1 а.с.96-108) залишило без задоволення заперечення, а акт фактичної перевірки - без змін.

13 липня 2018 року позивач подав до Державної фіскальної служби України скаргу (а.с.109-115), за результатами розгляду якої прийнято рішення про результати розгляду скарги від 10.08.2018 року №11978/3/99-99-11-02-02-25 (т.1 а.с.118-120), згідно якого скарга позивача задоволена частково, рішення № від 18.06.2018 року та вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 18.06.2018 року скасовані та зобов'язано Головне управління ДФС в Одеській області винести та направити нові вимогу та рішення.

Головним управлінням ДФС в Одеській області на виконання вищевказаного рішення Державної фіскальної служби України прийнято:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 04.10.2018 року, якою відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиної внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» вимагає сплатити 51988,19 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (т.8 а.с.124);

- рішення № від 04.10.2018 року, яким за порушення пп.1 п.2 ст.6, пп.2 п.1 ст.7, ст.8, п.2, п.3 абз.2 п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та донарахування 51988,19 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, застосовано штрафні санкції у розмірі 8229,26 грн. (т.8 а.с.125).

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних рішень, суд виходить з наступного.

Спірне податкове повідомлення-рішення № від 18.06.2018 року ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивачем п. 177.1, п.177.2, п. 177.4, п. 177.5 ст.177 Податкового кодексу України.

Вказаний висновок контролюючого органу в акті перевірки обґрунтований наступним.

В акті зазначено, що ФОП ОСОБА_1 на протязі перевіряємого періоду здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

До перевірки надана Книга обліку та витрат, яка зареєстрована ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області за номером 1135 від 21.07.2016 р. В ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 при веденні Книги обліку доходів і витрат не у повному обсязі відображав суму фактично отриманого доходу за підсумками дня, а саме не відображені суми грошових коштів, які надійшли 07.09.2016, 26.09.2016, 25.10.2016, 04.11.2016, 08.11.2016, 24.11.2016, 25.11.2016, 28.11.2016, 02.12.2016, 08.12.2016, 16.12.2016, 22.12.2016 на розрахунковий рахунок НОМЕР_8 АБ «Південний». В ході перевірки враховані витрати, на які є посилання по реквізитах документів, та встановлено, що в Книзі обліку доходів і витрат вписані реквізити документів, які не відповідають документально підтвердженим витратам.

Як вказано в акті, перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності, встановлено: отриманий дохід за період з 18.07.2016 по 31.12.2017, відображений в податковій декларації про майновий стан і доходи та у додатку до податкової декларації, поданих до податкового органу, складає - 11742956,75 грн., за даними перевірки - 11956251,46 грн.

В акті зазначено, що перевіркою правильності та повноти визначення валового доходу, відображеного у податкових деклараціях про майновий стан і доходи з даними бухгалтерського обліку за період 18.07.2016-31.12.2017 встановлено, заниження суми одержаного доходу на 213294,71 грн., у т.ч. за 2016 рік - 213294,71 грн. яке виникло у зв'язку з наступним.

Відповідно банківським випискам по рахунку НОМЕР_8, відкритому в акціонерному банку "Південний", який використовується ФОП ОСОБА_1 у підприємницькій діяльності, надходили грошові кошти, але сума у розмірі - 213294,71 грн. (без ПДВ) не включена до складу загального оподатковуваного доходу, а саме:

- 07.09.2016 - 56638,17 грн. без ПДВ, на рахунок надійшла сума від ТОВ «КРИМ-УКРПРОДУКТ» (пл.дор. №76) у розмірі 82500,0 грн. (68750,0 грн. без ПДВ), до Книги внесена сума доходу 12111,83 грн., різниця складає 56638,17 грн.;

- 26.09.2016 - 6031,52 грн. без ПДВ, на рахунок надійшла сума від ТОВ «КРИМ-УКРПРОДУКТ» (пл.дор. №111) у розмірі 39000,0 грн. (32500,0 грн. без ПДВ), до Книги внесена сума доходу 26468,48 грн., різниця складає 6031,52 грн.;

- 25.10.2016 - 8900,0 грн. без ПДВ, від ТОВ «КРИМ-УКРПРОДУКТ», пл.дор.№130;

- 04.11.2016 - 8300,0 грн. без ПДВ, від ФОП ОСОБА_8 пл. дор. №370;

- 08.11.2016 - 2166,67 грн. без ПДВ, від ФОП ОСОБА_8, пл. дор. №375, 376;

- 24.11.2016 - 14175,0 грн. без ПДВ, від ФОП ОСОБА_5, пл. дор. №1032;

- 25.11.2016 - 83,33 грн. без ПДВ, від ФОП ОСОБА_5, пл. дор. №1035;

- 28.11.2016 - 29166,67 грн. без ПДВ, від ФОП ОСОБА_4, пл.дор.№415;

- 02.12.2016 - 24166,67 грн. без ПДВ, на рахунок надійшла сума від ТОВ «ГРЕСЬКО» (пл. дор. №410) у розмірі 12000,0 грн. (10000,0 грн. без ПДВ) та від ФОП ОСОБА_5.(пл. дор. №1045) у розмірі 17000,0 грн. (14166,67 грн. без ПДВ);

- 08.12.2016 - 26416,67 грн. без ПДВ, на рахунок надійшла сума від ТОВ «ГРЕСЬКО» (пл. дор. №421) у розмірі 13900,0 грн. (11583,33 грн. без ПДВ) та від ФОП ОСОБА_5.(пл. дор. №1052) у розмірі 17800,0 грн. (14833,33 грн. без ПДВ);

- 16.12.2016 - 29833,34 грн. без ПДВ, на рахунок надійшла сума від ТОВ «ГРЕСЬКО» (пл. дор. №434) у розмірі 17800,0 грн. (14833,34 грн. без ПДВ), від ФОП ОСОБА_5.(пл. дор. №1058) у розмірі 18000,0 грн. (15000,0 грн. без ПДВ), від ФОП ОСОБА_8, (пл. дор. №452) у розмірі 17800,0 грн. (14833,33 грн. без ПДВ), до Книги внесена сума доходу 14833,33 грн., різниця складає 29833,34 грн.;

- 22.12.2016 - 7416,67,0 грн. без ПДВ , від ТОВ «ГРЕСЬКО» (пл. дор. №410) у розмірі 89000 грн. ( 7416,67 грн. без ПДВ).

Відповідно книги обліку доходів та витрат дані суми не відображені, або відображені не у повному обсязі, не включені до складу валового доходу та у свою чергу не перенесені до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік. У зв'язку з вищевикладеним, виникло заниження загального доходу на грн., у т.ч. за 2016 рік-213294,71 грн.

Як вказано в акті, за наслідками перевірки, на підставі даних податкових декларацій, книги обліку доходів і витрат, первинних документів, виписок банку, сума документально підтверджених витрат складає - 11311079,20 грн., розбіжність 149362,65 грн. виникла у зв'язку з включенням до складу витрат сум, які документально не підтверджені та не входять до складу витрат, визначених п.177 ст.177 Податкового кодексу України.

В ході перевірки враховані суми витрат, на які в Книзі обліку доходів і витрат є посилання на реквізити документу та документально підтверджені, інші не підтверджені суми витрат не враховувались, а саме: у книзі обліку доходів та витрат по реквізитам видаткової накладної №РН-0000020 від 01.09.2016 р. у графі 6 зазначена сума витрат у розмірі 130666,77 грн., по видатковій накладній №РН-0000020 та по банку зазначена сума 129166,67 грн. (без ПДВ); у книзі обліку доходів та витрат по реквізитам видаткової накладної №1966 від 11.05.2017 р. у графі 6 зазначена сума витрат у розмірі 469154,48 грн., по видатковій накладній №1966 та по банку зазначена сума 453433,33 грн. (без ПДВ); у книзі обліку доходів та витрат по реквізитам видаткової накладної №1281 від 07.04.2017р. у графі 6 зазначена сума витрат у розмірі 482814,96 грн., по видатковій накладній №1281 та по банку зазначена сума 472046,67 грн. (без ПДВ); у книзі обліку доходів та витрат по реквізитам видаткової накладної №1602 від 29.06.2017 р. у графі 6 зазначена сума витрат у розмірі 424057,69 грн., по видатковій накладній №1602 та по банку зазначена сума 421996,67 грн. (без ПДВ); у книзі обліку доходів та витрат у графі 8 «інші витрати, пов'язані з одержання доходу» за 28.12.2017 зазначена сума 57280,67 грн., посилання на реквізити документа, що підтверджує витрати, відсутні, що не уможливлює з'ясування складу витрат.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в порушення п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України завищені витрати у розмірі 149362,65грн. у т.ч. 2016 рік - пі 50799,89 грн., 2017 рік - 98562,76 грн., за рахунок не підтвердження.

Дані суми були відображені у графі 6 «сума витрат, пов'язаних з придбанням товарів (робіт, послуг)» та графі 8 Книги обліку доходів та витрат «інші витрати, пов'язані з одержанням доходу» та враховані у підсумках валових витрат 2016-2017 року.

Спірні вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 04.10.2018 року та рішення № від 04.10.2018 року ґрунтуються на висновках податкового органу про порушення позивачем пп.1 п.2 ст.6, пп.2 п.1 ст.7, ст.8, п.2, п.3 абз.2 п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Вказаний висновок відповідача в акті перевірки обґрунтований наступним.

Перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок встановлено заниження у розмірі 359074,63 грн.

Як зазначено в акті, перевіркою достовірності відображення у звітності сум чистого доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок було встановлено заниження сум.

ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу був наданий за 2016 рік Звіт № від 09.02.2017 - додаток 5 «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» з таблицею 1 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями» у якому підприємцем була визначена сума доходу, що підлягає обкладенню єдиним соціальним внеском яка дорівнює 11002,57 грн., заявлена в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік сума чистого доходу становить 7419,84 грн. Відповідно п.2.1.2 цього акту перевірки сума чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік складає 271514,44 грн.

За 2017 рік наданий Звіт № від 02.02.2018 - додаток 5 «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» з таблицею 1 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями» у якому підприємцем було повідомлено, що сума чистого доходу, яка дорівнює заявленій в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік , становить 275095,06 грн. Відповідно п.2.1.2 цього акту перевірки сума чистого оподатковуваного доходу за 2017 рік складає 373657,82 грн.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 занижено суму доходу, отриманого від здійснення діяльності за 2016 рік на 264094,60 грн., за 2017 рік на 98562,76 грн., який підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок, що є порушенням п.2, п.7 ст.7 та п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне старування» із змінами та доповненням.

В порушення ч.2, п.1 ст.7 та п.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 р. №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне старування» із змінами та доповненнями, заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, складає 51988,19 грн., у т.ч. за 2016 - 30304,43грн, за 2017 - 21683,76 грн.

Спірне податкове повідомлення-рішення № від 18.06.2018 року ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивачем пп. 213.1.12 п.213.1 ст. 213 Податкового кодексу України.

Вказаний висновок відповідача в акті перевірки обґрунтований наступним.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань по акцизному податку встановлено заниження у розмірі 22027,35 грн., яке виникло за рахунок реалізації обсягів пального понад обсяги, що отримані від інших платників акцизного податку, які підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних (далі - ЄРАН).

Перевірка обсягів реалізованого палива проведена шляхом співставлення обсягів придбаного пального по податковим накладним з обсягом реалізованого пального по податковим накладним, зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. Обсяги реалізованого пального по податковим накладним співставленні з обсягами реалізованого пального, по яких зареєстровані акцизні накладні.

В порушення пп. 213.1.12 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України у період 10.08.2016-31.12.2017 донараховано акцизного податку у розмірі 22027,35 грн.

Спірне податкове повідомлення-рішення № від 18.06.2018 року ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивачем п.231.6 ст.231 Податкового кодексу України.

Вказаний висновок відповідача в акті перевірки обґрунтований наступним.

Перевіркою дотримання строків реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних встановлено: несвоєчасна реєстрація розрахунку коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних. В порушення п. 231.6 ст.231 Податкового кодексу України розрахунок коригування від 01.04.2017 №1 по коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД на обсяг пального у кількості 1000 л. у Єдиному реєстрі акцизних накладних зареєстрована 29.04.2017 за номером із затримкою на 3 календарних дні.

Спірне податкове повідомлення-рішення № від 18.06.2018 року ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивачем пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX, п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164, ст. 176, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України.

Вказаний висновок відповідача в акті перевірки обґрунтований наступним.

ФОП ОСОБА_1 відповідно пп. 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України, є відповідальним за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету.

ФОП ОСОБА_1 надана податкова декларація про майновий стан і доходи, в якому платник визначає суму військового збору, що піддягає сплаті до бюджету самостійно за результатами звітного року.

Відповідно п.2.1.2 цього акту перевірки сума чистого оподатковуваного доходу за результатами перевірки складає : за 2016 - 271514,44 грн., 2017- 373657,82 грн.

В порушення пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX, п.163.1 ст. 163, пп. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164, с. 176, пп. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755 - VI із змінами і доповненнями донараховано військового збору на загальну суму 5439,86 грн., у т. ч. за 2016 - 3961,42 грн., за 2017 - 1478,44 грн.

Суд не погоджується з вказаними висновками акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувані рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ФОП ОСОБА_1, видами діяльності позивача за КВЕД є: 47.30 Роздрібна торгівля пальним.

В межах здійснення своєї господарської діяльності позивачем - ФОП ОСОБА_1 здійснювались наступні операції.

Так, позивачем протягом 2016-2018 років укладались договори, за якими позивач здійснював поставку продуктів нафтопереробки.

Зокрема, 02 вересня 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «КРИМ-УКРПРОДУКТ» (покупець) уклали договір на поставку продуктів нафтопереробки для комерційного використання №02/09 (т.4 а.с.169-170), за умовами якого постачальник продає, а покупець приймає для комерційного використання продукти нафтопереробки і зобов'язується їх оплатити, у відповідності з умовами цього договору (п.1.1).

На підтвердження реальності виконання умов вказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на товар дизельне паливо за 2016 рік (т.6 а.с.5-22, 26, 38) та за 2017 рік (т.6 а.с.43, 45, 50, 71, 72, 75, 80, 86, 88, 90, 94, 103, 111, 116, 117, 120, 121, 123, 127, 129, 133, 134, 139, 144, 149, 151, 159, 161, 176, 181, 184, 186, 197, 203, 208, 211, 213, 189, 193, 195, 227, 229, 230, 232, 238, 244, 245, 248, 226, т.7 а.с.78, 89, 92, 96, 97, 100, 126, 129, 130, 132, 137, 138, 140, 148, 155, 157, 169, 170, 173, 174, 185, 189, 207, 212, 217, 225, 229, 243, 244, т.8 а.с.54, 55).

31 жовтня 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (покупець) уклали договір на поставку продуктів нафтоперероблення для комерційного використання №31/10 (т.4 а.с.167-168), за умовами якого постачальник продає, а покупець приймає для комерційного використання продукти нафтопереробки і зобов'язується їх оплатити, у відповідності з умовами цього договору (п.1.1).

На підтвердження реальності виконання умов вказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні за 2016 рік (т.6 а.с.24, 27, 39) та за 2017 рік (т.6 а.с.41, 42, 44, 46-49, 51, 54, 58, 60-62, 65, 70, 73, 74, 76, 77, 79, 81-83, 87, 91-93, 96, 100, 101, 108, 113, 115, 119, 122, 124, 125, 132, 135, 138, 142, 145, 148, 154, 156, 157, 163, 164, 167, 170, 174, 178, 182, 185, 190, 195, 199, 201, 204, 205, 221, 224, 233, 234, 246, 258, 260, т.7 а.с.1, 2, 6, 8, 9, 12, 14, 16, 20, 22, 23, 26, 28, 31, 32, 35, 37, 41, 42, 48, 49, 53, 60, 64-66, 71, 75, 76, 77, 87, 88, 92, 99, 103, 125, 126, 139, 145, 150, 151, 173, 177, 190-192, т.8 а.с.4, 24).

02 листопада 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕР ТЕХНОЛОДЖІ» (покупець) уклали договір на поставку продуктів нафтопереробки для комерційного використання №2/11 (т.4 а.с.165-166), за умовами якого постачальник продає, а покупець приймає для комерційного використання продукти нафтопереробки і зобов'язується їх оплатити, у відповідності з умовами цього договору (п.1.1).

21 листопада 2016 року ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та ФОП ОСОБА_5 (покупець) уклали договір поставки нафтопродуктів №21/11 (т.4 а.с.162-164), за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти покупцю нафтопродукти (інші товари та послуги), далі - товар, кількість, асортимент, номенклатура яких визначається Покупцем самостійно виходячи з його власних потреб, а покупець зобов'язується приймати нафтопродукти (інші товари та послуги) та оплачувати їх за цінами, діючими на момент одержання, відповідно до діючих прейскурантів (п.1.1).

На підтвердження реальності виконання умов вказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на товар дизельне паливо за 2016 рік (т.6 а.с.20, 25, 28, 2, 33) та 2017 рік (т.6 а.с.78, 89, 130, 137, 146, 177, 192, т.7 а.с.164); акт звірки взаєморозрахунків від 31.12.2016 року (т.6 а.с.34).

01 березня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕСС-ФАВОРИТ» (покупець) уклали договір на поставку продуктів нафтоперероблення для комерційного використання №01/03 (т.4 а.с.89-90), за умовами якого постачальник продає, а покупець приймає для комерційного використання продукти нафтопереробки і зобов'язується їх оплатити, у відповідності з умовами цього договору (п.1.1).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивач надав суду видаткові накладні за 2017 рік (т.6 а.с.63, 64, 66-69, 97-99, 128, 140, 143, 152, 160, 162, 166, 168, 183, 187, 190, 193, 196, 200, 202, 206, 207, 216, 218, 220, 223, 226, 228, 235, 239-243, 247, 252, 253, 255-257, 259, 261, т.7 а.с.5, 7, 10, 11, 13, 15, 19, 21, 24, 27, 30, 34, 36, 38-40, 43-47, 50, 55-59, 61-63, 72, 74, 77, 79, 88, 93-96, 98, 128, 130, 131, 133, 134, 138, 142, 147-151, 154, 155-158, 167, 138, 171, 172, 195, 196, 207-210, 218, 220-222, 224, 226-228, 230-232, 234-242, 245, 246, 150, т.8 а.с.1-3, 8-11, 23, 24, 37, 38, 43-52).

25 квітня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та приватне підприємство «СТОЛЕС-ТРАНС» (покупець) уклали договір на поставку продуктів нафтоперероблення для комерційного використання №1/11 (т.4 а.с.101-102), за умовами якого постачальник продає, а покупець приймає для комерційного використання продукти нафтопереробки і зобов'язується їх оплатити, у відповідності з умовами цього договору (п.1.1).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивач надав суду видаткові накладні за 2017 рік (т.6 а.с.105, 118, 126, 131, 141, 150, 155, 165, 175, 188, 189, 209, 215, 231, т.7 а.с.18, 25, 54, 73, 91, 127, 137, 165, 188, 194).

01 вересня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ЛІС» (покупець) уклали договір на поставку продуктів нафтоперероблення для комерційного використання (т.4 а.с.80-83), за умовами якого постачальник продає, а покупець приймає для комерційного використання продукти нафтопереробки і зобов'язується їх оплатити, у відповідності з умовами цього договору.

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивач надав суду видаткові накладні №№357, 490, 641, 706 (т.7 а.с.94, 176, т.8 а.с.5, 32).

19 липня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та ТОВ «ОДЕСЬКИЙ КЕРАМЗИТ» (покупець) уклали договір поставки нафтопродуктів №01/09/16 (т.4 а.с.91-92), за умовами якого постачальник повинен за умов, які передбачені у цьому договорі, передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити нафтопродукти (п.1.1).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивач надав суду видаткову накладну №213 від 19.07.2017 року (т.6 а.с.236).

30 серпня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСФОРМЕР-В» (покупець) уклали договір на поставку продуктів нафтоперероблення для комерційного використання №3008-17/1 (т.4 а.с.84-85), за умовами якого постачальник продає, а покупець приймає для комерційного використання продукти нафтопереробки і зобов'язується їх оплатити, у відповідності з умовами цього договору (п.1.1).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивач надав суду видаткові накладні за 2017 рік (т.7 а.с.74, 93, 104, 105-119, 127-129, 131, 132, 135, 136, 140-144, 146, 152-154, 159-163, 166-168, 172, 177-184, 189-194, 197-206, 213, 218, 234, 249, т.8 а.с.11-22, 25-31, 35, 36, 39-43, 50).

23 лютого 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та фізична особа-підприємець ОСОБА_9 (покупець) уклали договір поставки нафтопродуктів №23-2-1 (т.4 а.с.66-72), за умовами якого постачальник приймає на себе зобов'язання поставити, а покупець прийняти і оплатити нафтопродукти (надалі - товар) в кількості, асортименті, по цінам, в терміни, відповідно до умов договору і додатків до нього, що є невід'ємними частинами даного договору (п.1.1).

19 березня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПЕРСЬКА КОМПАНІЯ «МАТЕРИК» (покупець) уклали договір поставки нафтопродуктів №19/3-1 (т.4 а.с.51-58), за умовами якого постачальник приймає на себе зобов'язання поставити, а покупець прийняти і оплатити нафтопродукти (надалі - товар) в кількості, асортименті, по цінам, в терміни, відповідно до умов договору і додатків до нього, що є невід'ємними частинами даного договору (п.1.1).

02 квітня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «РІНА ПЛЮС» (покупець) уклали договір поставки нафтопродуктів №23-2-1 (т.4 а.с.43-50, 59-65), за умовами якого постачальник приймає на себе зобов'язання поставити, а покупець прийняти і оплатити нафтопродукти (надалі - товар) в кількості, асортименті, по цінам, в терміни, відповідно до умов договору і додатків до нього, що є невід'ємними частинами даного договору (п.1.1).

02 квітня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «КАСКАДІА» (покупець) уклали договір поставки нафтопродуктів №2-4-1 (т.4 а.с.36-42), за умовами якого постачальник приймає на себе зобов'язання поставити, а покупець прийняти і оплатити нафтопродукти (надалі - товар) в кількості, асортименті, по цінам, в терміни, відповідно до умов договору і додатків до нього, що є невід'ємними частинами даного договору (п.1.1).

05 квітня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та ТОВ «ВЕГА-ТРАНС-СВ» (покупець) уклали договір поставки нафтопродуктів №5-4-1 (т.4 а.с.28-35), за умовами якого постачальник приймає на себе зобов'язання поставити, а покупець прийняти і оплатити нафтопродукти (надалі - товар) в кількості, асортименті, по цінам, в терміни, відповідно до умов договору і додатків до нього, що є невід'ємними частинами даного договору (п.1.1).

06 квітня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «МОРРІС-КОМПАНІ» (покупець) уклали договір поставки нафтопродуктів №06 (т.4 а.с.21-27), за умовами якого постачальник приймає на себе зобов'язання поставити, а покупець прийняти і оплатити нафтопродукти (надалі - товар) в кількості, асортименті, по цінам, в терміни, відповідно до умов договору і додатків до нього, що є невід'ємними частинами даного договору (п.1.1).

10 квітня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та приватне підприємство «ЛЮБОПІЛЬСЬКЕ» (покупець) уклали договір поставки нафтопродуктів №10-4-1 (т.4 а.с.13-20), за умовами якого постачальник приймає на себе зобов'язання поставити, а покупець прийняти і оплатити нафтопродукти (надалі - товар) в кількості, асортименті, по цінам, в терміни, відповідно до умов договору і додатків до нього, що є невід'ємними частинами даного договору (п.1.1).

Суд зазначає, що протягом 2016-2017 років позивачем здійснювались операції щодо придбання у контрагентів продуктів нафтопереробки.

Зокрема, 19 січня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОРАНЖ ОІЛ» (постачальник) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (покупець) уклали договір поставки нафтопродуктів №ОО-01/01/19 (т.4 а.с.144-150), за умовами якого постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти і оплатити нафтопродукти в порядку та на умовах, передбачених договором (п.1.1).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивач надав суду видаткові накладні (т.2 а.с.118, 121, 131, 138, 140, 145, 147, 152, 155, 157, 161, 163, 166, 169, 171, 178, 181, 183, 185, 186, 188).

07 лютого 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «АРГОС КОРПОРЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» (покупець) уклали договір на поставку продуктів нафтопереробки для комерційного використання №07/02 (т.4 а.с.128-129) за умовами якого постачальник продає, а покупець приймає для комерційного використання продукти нафтопереробки і зобов'язується їх оплатити, у відповідності з умовами цього договору (п.1.1).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивач надав суду видаткові накладні №№14, 15, 16, 17, 19 (т.6 а.с.53-57, 59).

03 березня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та приватне підприємство «СЕ-АЛ» (покупець) уклали договір на поставку продуктів нафтопереробки для комерційного використання №03/11 (т.4 а.с.121-122) за умовами якого постачальник продає, а покупець приймає для комерційного використання продукти нафтопереробки і зобов'язується їх оплатити, у відповідності з умовами цього договору (п.1.1).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивачем надано до суду свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи приватного підприємства «СЕ-АЛ» серії А01 №173128 (т.4 а.с.123), свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №100093956 НБ №004643 приватного підприємства «СЕ-АЛ» (т.4 а.с.124), довідку АБ №795097 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄРПОУ) (т.4 а.с.125) та довідку про взяття на облік платника податків від 18.10.2012 №209/18-0041 (т.4 а.с.126); видаткові накладні за 2017 рік (т.6 а.с.84, 95, 102, 106, 107, 109, 110, 112, 114, 147, 158, 171, 173, 179, 180, 194, 198, 212, 222, 225, 237, 249, 251, т.7 а.с.3, 4, 17, 29, 51, 52, 61, 69, 70, 76, 78-86, 89, 90, 101-103, 120-125, 143, 145-147, 149, 170, 184, 211, 219, 226, 247, т.8 а.с.33-35).

03 квітня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) та фізична особа-підприємець ОСОБА_10 (покупець) уклали договір на поставку продуктів нафтоперероблення для комерційного використання №03/04 (т.4 а.с.119-120) за умовами якого постачальник продає, а покупець приймає для комерційного використання продукти нафтопереробки і зобов'язується їх оплатити, у відповідності з умовами цього договору (п.1.1).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивач надав суду видаткові накладні за 2017 рік (т.6 а.с.85, 104, 136, 153, 168, 172, 210, 254, т.8 а.с.33,67,101).

06 квітня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «АВГУСТ ПРОМ» (постачальник) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (покупець) уклали договір поставки нафтопродуктів №06/04/17-1 (т.4 а.с.103-107), за умовами якого постачальник приймає на себе зобов'язання поставити, а покупець прийняти і оплатити нафтопродукти в кількості, асортименті, по цінам, в терміни відповідно до умов договору і додатків до нього, що є невід'ємною частиною цього договору (п.1.1).

Позивачем до суду надано додатки до вказаного договору №1, №2 та №3, у яких зазначено найменування товару «дизельне паливо ULSD 10 PPM», його ціна, кількість у тоннах та вартість (а.с.108-110).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивачем надано до суду видаткові накладні №1281 від 07.04.2017 року, №1966 від 11.05.2017 року та №136 від 07.06.2017 року (т.2 а.с.128, 129, 136).

Окрім цього, позивач на підтвердження реальності вищевказаних договорів надав до суду: податкові декларації за 2016 рік та 2017 рік (т.1 а.с.123-127, 128-132); обороти рахунків 311 за 28.12.2017 рік (т.1 а.с.134), 281 за січень 2016 р. - грудень 2017 р. (т.1 а.с.163, 183-217), 631 за січень 2016 р. - грудень 2017 р. (т.1 а.с.218), 361 за січень 2016 р. - грудень 2017 р. (.1 а.с.219-220), 311 за січень 2016 р. - грудень 2017 р. (т.1 а.с.221); відомість «доходи, витрати, чистий дохід за 2016 рік (т.1 а.с.222-228); інтегровану картку платник (т.2 а.с.2-11); виписку по рахунку корпоративного клієнта №/0503 за період з 02.08.2016 по 02.05.2018 (т.2 а.с.13-59); акт надання послуг автоперевезення ФОП ОСОБА_11 №35 від 01.09.2016 року (т.2 а.с.102); видаткові накладні на товар «дизельне паливо», постачальник товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ БЛАСКО» (т.2 а.с.103, 104, 109-115 т.7 а.с.187) та акти звірки взаєморозрахунків з ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ БЛАСКО» станом на 30.09.2017 року (т.7 а.с.186) та на 06.10.2017 року (т.7 а.с.185); видаткові накладні на товар «дизельне поливо», покупець товариство з обмеженою відповідальністю «ГРЕСЬКО» (т.6 а.с.30-32, 35-37) та акти звірки взаєморозрахунків з ТОВ «ГРЕСЬКО» станом на 31.12.2016 року (т.6 а.с.40); видаткові накладні на товар «дизельне паливо ДП-Л-Євро5-ВО» №491 від 02.10.2017 року, покупець фермерське господарство «ПРОМІНЬ» за договором від 02.10.2017 року (т.7 а.с.175); видаткові накладні на товар «дизельне паливо ДП-Л-Євро5-ВО», покупець ОСОБА_12 (т.7 а.с.196, 214-217, 219, 220, 222, 223, 225, 232, 233, 244, 245, 248, 249, т.8 а.с.6-8, 13, 14, 18, 31, 33, 36, 37, 46, 47, 52, 53, 55); видаткові накладні на товар «дизельне паливо ДП-Л-Євро5-ВО», покупець товариство з обмеженою відповідальністю «АТП-1524» на підставі основного договору (т.8 а.с.4, 23, 45, 51, 53) та акти надання послуг щодо перевезення на підставі договору №160 від 19.01.2017 року (т.2 а.с.119, 122, 127, 130, 133, 137, 139, 141, 146, 148, 153, 154, 156, 162, 164, 165, 167, 168, 170, 172, 173, 175, 177, 179, 184, 187, 189); акти надання послуг щодо оренди, підписані замовником ФОП ОСОБА_1 та виконавцем ОСОБА_15 (т.2 а.с.142, 143, 149, 150, 160, 174, 180).

Також позивачем до суду надано реєстр отриманих податкових накладних за 2016-2017 роки (т.1 а.с.135-149), копії податкових накладних по операціям з вищезазначеними контрагентами: щодо отриманих позивачем послуг (т.5 а.с.5-118) та щодо наданих позивачем послуг (т.5 а.с.120-307); та розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних (т.5 а.с.309-334) а також копії акцизних накладних: щодо реалізованого позивачем пального (т.3 а.с.5-190); щодо отриманого позивачем пального (т.3 а.с.192-222).

Позивачем на підтвердження реальності здійснення ним господарської діяльності надано наступні договори:

02 серпня 2016 року публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Південний» (банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір банківського рахунку №1462886 (т.4 а.с.178-181), за умовами якого банк відкриває клієнту ПР НОМЕР_8 у валюті гривня на підставі заяв клієнта на відкриття рахунку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, що регулюють порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, та надає клієнтові комплекс послуг з обслуговування ПР з видачею ПК (включаючи нарахування процентів на залишок коштів) відповідно до тарифів, діючих на момент надання послуг банком (п.1.1).

Також 22 серпня 2016 року публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Південний» (банк) та ОСОБА_1 - ФОП (клієнт) укладено договір на обслуговування з використанням системи дистанційного обслуговування iFOBS № iFOBS/1/1514/0016759 (т.4 а.с.171-177), за умовами якого банк надає клієнту послуги з використання системи дистанційного обслуговування iFOBS (п.1.1).

06 квітня 2017 року публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Південний» (банк) та ОСОБА_1 - ФОП (клієнт) укладено договір про обслуговування зарплатного проекту №ЗП/1514/16759 (т.4 а.с.111-116), за умовами якого банк надає клієнтові комплекс послуг по відкриттю та обслуговуванню ПР працівників, а саме: за дорученням клієнта, на підставі оформлених належним чином документів, у тому числі документів щодо ідентифікації, проводить відкриття ПР на корись працівників, видачу ПК, зарахування працівникам виплат відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ і чинного законодавства України (п.1.1). Вартість послуг, що надаються клієнту в рамках цього договору, встановлюються відповідно до тарифів, визначених у додатку №1, який після підписання стане невід'ємною частиною цього договору. Сплата комісії здійснюється клієнтом згідно умов розділу 4 цього договору відповідно до тарифів (п.1.3).

Позивачем також до вказаного договору надано додаток №1 та №2 (т.4 а.с.117, 118).

25 січня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «ТЕНЕТ» (оператор) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (абонент) уклали договір №333309 про надання телекомунікаційних послуг (т.4 а.с.130-136), за умовами якого оператор за умови наявності технічної можливості здійснює надання телекомунікаційних послуг, а абонент в свою чергу сплачує їх вартість (п.1.1).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивач надав суду додаток №1L (т.4 а.с.137-139), акти приймання виконаних робіт (т.4 а.с.139-142), копію реєстраційної картки абонента ТЕНЕТ (т.4 а.с.143).

01 серпня 2016 року ВАТ Одеський завод «Центролит» (орендодавець) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (орендар) уклали договір оренди №01/08 (т.4 а.с.182-185), за умовами якого орендодавець передає орендарю у тимчасове, платне користування площадку з твердим покриттям площею 20 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (об'єкт оренди), а орендар приймає об'єкт оренди і своєчасно оплачує орендну плату. Орендодавець гарантує орендарю, що площадка, яка передається в оренду, є власність орендодавця та знаходиться на балансі підприємства (п.1.1).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивачем надано до суду акт приймання-передачі від 01.08.2016 року (т.4 а.с.186).

26 січня 2017 року публічне акціонерне товариство «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування» (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) уклали договір оренди №4 (т.4 а.с.151-257), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець передає орендарю у тимчасове та строкове користування за плату офісне приміщення АДРЕСА_2. План приміщення, що є об'єктом оренди, викладено у додатку №1 (т.4 а.с.158) до цього договору, що є невід'ємною частиною цього договору.

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивачем надано до суду акти приймання-передачі від 26.01.2017 року (т.4 а.с.159) та від 30.06.2017 року (т.4 а.с.160), додаткову угоду до договору оренди (т.45 а.с.161), акти про обсяги споживання електроенергії на опалення (т.2 а.с.123, 126).

03 квітня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (замовник) та фізична особа-підприємець «ОСОБА_14 (перевізник) уклали договір №0304-17/1 перевезення вантажу автомобільним транспортом (т.4 а.с.86-88), за умовами якого перевізник бере на себе зобов'язання доставляти та отримувати ввірений йому для перевезення вантаж (згідно з транспортною накладною) транспортними засобами до пункту призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а замовник зобов'язується своєчасно сплачувати перевізнику (п.1.1).

На підтвердження реальності вказаного договору позивач надав суду акт наданих послуг від 31.05.2017 року (т.2 а.с.135), від 31.08.2017 року (т.2 а.с.158), від 31.10.2017 року (т.2 а.с.176)

07 червня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_15 (орендодавець) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (орендар) уклали договір оренди №3 (т.4 а.с.93-95), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування територію, розташовану за адресою: м.Одеса, Тираспольське шосе (п.1.1). Об'єкт передається в оренду ля розміщення контейнеру з метою зберігання товарно-матеріальних цінностей площею 0,0024 га. (п.1.2).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивачем надано до суду акт приймання-передачі від 07.06.2017 року (т.4 а.с.96), свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_15 серії НОМЕР_9 (т.4 а.с.97) та виписку є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_15 (т.4 а.с.98-100), акти надання послуг (т.2 а.с.142, 143, 149, 150, 160, 174, 180).

01 жовтня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ЗСК» (орендодавець) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (орендар) уклали договір оренди №0110-2017/1 (т.4 а.с.73-77), за умовами якого в порядку, на умовах визначених договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар зобов'язується прийняти у орендодавця у строкове платне користування нежитлове приміщення у розмірі 61 м.кв. та прилеглий до нього майданчик з твердим покриттям у розмірі 650 м.кв., які розташовані за адресою: АДРЕСА_3, іменоване в подальшому об'єкт, а також зобов'язується сплачувати орендодавцю орендну плату. Загальна площа об'єкту складає 711 м.кв. (п.1.1). Об'єкт передається в оренду з метою здійснення орендарем господарської діяльності у рамках КВЕД 46.71, 46.30, та буде використовуватися орендарем як паливний склад (п.2.2).

21 грудня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ БЛАСКО» (орендодавець) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (орендар) уклали договір оренди території для транспортних засобів (т.4 а.с.78-79), за умовами якого орендодавець надає свою територію за адресою: АДРЕСА_4 (п.1.1). Орендодавець забезпечує медичний контроль та інструктаж водіїв, ремонт, технічне обслуговування та контроль за експлуатацією транспортного засобу орендатора своїми механіками (п.1.2). Орендатор щомісячно сплачує орендодавцю за надані послуги орендну платню згідно з рахунком-фактурою (п.3.1).

Вирішуючи питання про правомірність прийняття відповідачем податкових повідомлення-рішення № від 18.06.2018 року, суд виходить з наступного.

Згідно п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Позивачем надано до суду копію книги обліку доходів і витрат №1135 від 21.07.2016 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (т.2 а.с.61-98).

Відповідно до статті 177 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень) доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу (п.177.1). Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (п.177.2). До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, які пов'язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов'язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг. Не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати (п.177.4).

Згідно пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 Податкового кодексу України

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність затверджено Наказом Міністерства доходів і зборі України 16.09.2013 року №481 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 року за №1686/24218 (далі - Порядку №481).

Відповідно до п.1 Порядку №481 відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу ІV Податкового кодексу України (далі - Кодекс) фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Пунктом 3 Порядку №481 визначено, що у разі обрання самозайнятою особою ведення Книги у паперовому вигляді: 1) самозайнята особа зобов'язана подати до контролюючого органу за основним місцем обліку примірник Книги, на титульному аркуші якої зазначаються: прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), податкова адреса, номер та дата свідоцтва про право на здійснення незалежної професійної діяльності (за наявності); 2) книга прошнурована, пронумерована, безоплатно реєструється в контролюючому органі. Книга засвідчується підписом керівника або заступника контролюючого органу та скріплюється печаткою; 3) записи у Книзі виконуються розбірливо чорнилом темного кольору або кульковою ручкою. Внесення виправлень здійснюється шляхом нового запису, який засвідчується підписом самозайнятої особи; 4) у разі необхідності реєстрації нової Книги протягом податкового (звітного) періоду записи в ній продовжуються наростаючим підсумком, а попередня Книга залишається у самозайнятої особи.

Відповідно до п.п.5,6 Порядку №481 записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід. Самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: 1) у графі 1 зазначається дата запису; 2) у графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг); 3) у графі 3 вказується сума повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) та/або повернутої передплати; 4) графа 4 розраховується як різниця між отриманим доходом від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності (графа 2) та сумою повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) (графа 3); 5) у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг; 6) у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня; 7) у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці; 8) у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв'язку, орендних та комунальних платежів тощо; 9) у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8).

Позивачем у судовому засіданні визнано, що ФОП ОСОБА_1 здійснювалось заповнення Книги обліку доходів і витрат із порушенням вимог Податкового кодексу України та Порядку №481, зокрема вносились відомості не за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, а у день надання позивачем послуг, на момент відвантаження товару. Тобто, записи у Книзі обліку доходів та витрат від 07.09.2016, 26.09.2016, 25.10.2016, 04.11.2016, 08.11.2016, 24.11.2016, 25.11.2016, 28.11.2016, 02.12.2016, 08.12.2016, 16.12.2016, 22.12.2016 щодо сум фактично отриманого доходу були внесені не у день, коли контрагентом позивача здійснювалось перерахування на рахунок позивача оплати за надані послуги, а у день відвантаження товару.

Вказані твердження позивача відповідачем жодним чином не спростовані.

Таким чином, суд приходить до висновку про помилковість тверджень контролюючого органу у акті перевірки №1181/15-32-13-05/НОМЕР_1 щодо заниження у 2016 році суми загального доходу на 213294,71 грн., оскільки як вбачається із досліджених у судовому засіданні доказів позивачем не занижувався загальний дохід за 2016 році, а неправильно велась Книга обліку доходів та витрат.

Також необґрунтованими є твердження контролюючого органу у акті перевірки щодо завищення позивачем витрат виходячи з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи, обсяг реалізованого позивачем пального не перевищує обсягу придбаного позивачем напередодні пального за видатковими накладними №РН-0000020 від 01.09.2016 року, №1966 від 11.05.2017 року, №1281 від 07.04.2017 року та №1281 від 07.04.2017 року. Тобто, наявні розбіжності у сумі понесених позивачем витрат згідно видаткових накладних, на які посилається відповідач у акті перевірки на аркуші 12 та у вартості пального (без ПДВ), придбаного позивачем, являється наслідком порушення позивачем порядку ведення Книги обліку доходів та витрат.

Суд вважає хибним твердження контролюючого органу у акті перевірки щодо суми витрат, зазначеної у Книзі обліку доходів і витрат за 28.12.2017 року, оскільки видаткова накладна №3333 від 01.12.2017 року (т.2 а.с.186) існує та підтверджує понесені витрати.

Суд також зазначає, що в акті перевірки не вказано та відповідачем до суду не надано обґрунтованого розрахунку, на підставі якого контролюючий орган дійшов висновку про завищення позивачем витрат.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 18 червня 2018 року та про доцільність його скасування.

Вирішуючи питання про правомірність прийняття відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 04.10.2018 року та рішення № від 04.10.2018 року, суд виходить з наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 згідно п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є платником єдиного внеску.

Згідно з ч.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Статтю 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що об'єктом нарахування єдиного внеску є, зокрема, сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат доходу, на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п'ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок (п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Абзацами 3, 5 частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Відповідно до ч.10 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно ч.11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

1) у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;

3) за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;

5) за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

6) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

7) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Суд зазначає, що висновки контролюючого органу у акті перевірки щодо заниження позивачем суми єдиного внеску на 51988,19 грн. ґрунтуються на висновках контролюючого органу про заниження ФОП ОСОБА_1 сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, на який нараховується єдиний внесок.

Враховуючи те, що позивачем суму доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб занижено не було, таким чином суд приходить до висновку, що позивачем було вірно обчислено суму єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 04.10.2018 року прийнята позивачем протиправно та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з п.п. 1.3, 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Кодексу Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідно пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку збору, визначену п.п. 1.3 п. 161 підрозділом 10 розділу ХХ Перехідних положень Кодексу.

Враховуючи те, що позивачем не здійснено заниження сум одержаного доходу та завищення витрат, відповідно вірно обраховано та сплачено суму єдиного податку. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_1 вірно розрахував у деклараціях № від 09.02.2017 року за 2016 рік та № від 02.02.2018 року за 2017 рік суму військового збору, контролюючим органом помилково зроблено висновок про донарахування позивачу військового збору на загальну суму 5439,86 грн. та відповідно неправомірно прийнято та рішення № від 04.10.2018 року, яким позивачу нараховано 8229,26 грн. штрафних санкцій.

Вирішуючи питання про правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем пальне, суд виходить з наступного.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований платником акцизного податку 10.08.2016 року відповідно до пп. 212.3.4 п. 213.3 ст. 213 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 212.3.4 п. 213.3 ст. 213 Податкового кодексу України Особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до пп. 213.1.12 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу с об'єктом оподаткування акцизним податком є операції з реалізації будь-яких обсягів пального понад обсяги, що: отримані від інших платників акцизного податку, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних (далі - ЄР АН); ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією; вироблені в Україні, реалізація яких є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 пункту 213.1 статті 213 Кодексу, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в ЄР АН.

Відповідно до п. 231.1 ст. 231 Податкового кодексу України платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Згідно з пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України одиниця виміру пального для обчислення акцизного податку євро за 1000 л, доведених до 15оС.

Порядок заповнення та подання декларації акцизного податку затверджений наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №14 "Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за N 105/26550.

Суд зазначає, що інформація, наведена контролюючим органом у табличці «зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум акцизного податку», що міститься на аркуші 25 акту перевірки, у графі «обсяг придбаного пального по податковим накладним» відрізняється від фактично зазначеної у податкових накладних за 2016 рік у бік зменшення, без будь-якого обґрунтування зміни цифрових значень.

У акті перевірки зазначено, що позивачем у березні 2017 року по податковим накладним не здійснювалось придбання пального, в той час як у матеріалах справи міститься податкова накладна №55 від 16.03.2017 року про придбання позивачем у ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ БЛАСКО» дизельного пального в об'ємі 25000 л. (т.5 а.с.40).

Також у акті перевірки зазначено про придбання позивачем пального за податковими накладними виключно у літрах, при цьому не зазначаючи, з яких джерел контролюючий орган брав об'єм придбаного позивачем пального. Згідно наданих позивачем податкових накладних про придбання ФОП ОСОБА_1 пального, у різних податкових накладних одиниця виміру товару зазначалась окрім літрів також у метрах кубічних та тоннах. Розрахунків перетворення обсягу продукції з метрів кубічних та тонн у літри відповідачем до суду не надано та у акті перевірки не зазначено.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказ Міністерства фінансів України 20.08.2015 року № 727, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Як стверджується позивачем та жодним чином не спростовується відповідачем, різниця між даними акцизних накладних, податкових накладних за кількістю отриманого та відвантаженого товару складає 1321,13 л., тобто до 0,18% до кількості отриманого товару за даними накладними: 716490,61 (акцизні накладні) - 717811,74 (прибуткові накладні) = 1321,13.

Згідно Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України 20.05.2008 року N 281/171/578/155 (далі - Інструкція), ця Інструкція встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів (абз.1 р.1).

Відповідно до пп.4.2.2.1 та пп.4.2.2.2 розділу 4 Інструкції Об'ємно-масовим статичним методом визначається маса нафти і нафтопродукту за їх об'ємом, густиною та температурою. Об'єм нафти і нафтопродуктів визначається за допомогою градуйованих резервуарів та засобів вимірювань рівня нафти і нафтопродуктів у резервуарах, залізничних цистернах, танках суден або за повною місткістю мір (автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах-цистернах). 4.2.2.2 Границі відносної похибки методу не мають перевищувати: +- 0,5% - під час вимірювання маси нетто нафти, нафтопродуктів від 100 т і більше; +- 0,8% - під час вимірювання маси нетто нафти, нафтопродуктів до 100 т і відпрацьованих нафтопродуктів. Значення відносної похибки методу в конкретних випадках його застосування мають визначатись відповідно до ГОСТ 26976. Похибка методу не поширюється на визначення об'єму нафти і нафтопродукту в мірах повної місткості (автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах-цистернах).

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 18.06.2018 року та про доцільність його скасування.

Вирішуючи питання про правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 18.06.2018 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення п.231.6 ст.231 Податкового кодексу України, суд виходить з наступного.

Згідно п.231.6 ст.231 Податкового кодексу України реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання. Підтвердженням особі, що реалізує пальне, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Суд зазначає, що сторонами до суду розрахунку коригування від 01.04.2017 року №1 до акцизної накладної не надано та відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що вказаний розрахунок коригування був зареєстрований 29.04.2017 року за № із затримкою 3 календарні дні.

При цьому суд зазначає, що в акті перевірки ніяким чином не деталізовано, розрахунок коригування щодо якої саме акцизної накладної зареєстровано з порушенням строків. Суд також зазначає, що твердження відповідача про затримку реєстрації розрахунку коригування на 3 календарні дні не відповідає дійсності, оскільки граничний строк реєстрації розрахунку коригування до акцизної накладної від 01.04.2017 року є 16.04.2017 року, і таким чином затримка реєстрації становить станом на 29.04.2017 року становить 13 днів.

Згідно п.120-2.1 ст.120-2 Податкового кодексу України порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Суд зазначає, що ні у акті перевірки, ні у розрахунку штрафних санкцій по акту документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (т.8 а.с.115) не вбачається розрахунку, з якого можна було би встановити, яким чином контролюючий орган вираховував суму штрафних санкцій за вказане порушення, з яких сум акцизного податку та за якою ставкою.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 18 червня 2018 року та про доцільність його скасування.

Згідно пп.14.1.157 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Суд зазначає, що незважаючи на те, що головним управлінням ДФС в Одеській області 29.05.2018 року складено акт №1181/15-32-13-05/НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, податкові повідомлення-рішення №, №, № та № від 18 червня 2018 року, прийняті на підставі вказаного акту перевірки, складені не щодо суб'єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а щодо фізичної особи ОСОБА_1.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1872,44 грн., сплачений згідно квитанції №ПН253 від 19 вересня 2018 року та заяви на переказ готівки №3365/з3 від 17 жовтня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 18 червня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 18 червня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 18 червня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 18 червня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення № від 04 жовтня 2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 жовтня 2018 року №Ф-.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1872,44 грн., сплачений згідно квитанції №ПН253 від 19 вересня 2018 року та заяви на переказ готівки №3365/з3 від 17 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_5).

Відповідач - Головне управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська 5, м.Одеса, 45044, код ЄДРПОУ 3938646).

Повний текст рішення складено та підписано 02.01.2019 року.

Суддя О.А. Вовченко

.