Справа № 127/29457/18
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/481/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 БУПП у Вінницькій області Парасунька Дмитра Васильовича та Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ВР №112970 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 БУПП у Вінницькій області Парасунька Д.В. та Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ВР №112970 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 листопада 2018 року інспектором БУПП у Вінницькій області Парасуньком Д.В. винесено постанову серії ВР №112970 про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно з оскаржуваною постановою, він 08 жовтня 2018 року о 14.40 год. керував транспортним засобом «Renault Megane», д/н НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Київська, 2 в м. Вінниці, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що постанова інспектора поліції є протиправною та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Так, під час винесення оскаржуваної постанови інспектор поліції Парасунько Д.В. не взяв до уваги його пояснення, що він здійснив перетин лінії 1.1 через те, що автомобіль, що стояв на світлофорі попереду нього, увімкнув аварійну світлову сигналізацію і він для того, аби безпечно об»їхати автомобіль та не створювати додаткову перешкоду іншим водіям, був вимушений здійснити перетин суцільної лінії дорожньої розмітки. Однак, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, інспектор поліції не з»ясував, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Його пояснення щодо ситуації, яка склалась на даному відрізку дороги, інспектором поліції не були прийняті до уваги, жодного доказу на підтвердження його вини щодо порушення ним правил дорожнього руху інспектор поліції не надав, в порушення ст. 245 КУпАП, всебічно, повно і об»єктивно не з»ясував обставини справи. Крім того, позивач звертає увагу на дату винесення оскаржуваної постанови - 08 жовтня 2018 року, однак вчинити правопорушення в цей день він не міг, оскільки в цей день його не було в м. Вінниці. Отже, враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 просить постанову серії ВР №112970 від 08 жовтня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідачів Парасунька Д.В. та Управління патрульної поліції у Вінницькій області за довіреністю ОСОБА_3 у судове засідання не з»явилася, суду надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 за безпідставністю, та просила розглянути справу у її відсутність.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

20 листопада 2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області даний позов був прийнятий до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 26 листопада 2018 року.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області 10 грудня 2018 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 18 грудня 2018 року.

Дослідивши матеріали справи, письмовий відзив на позовну заяву представника відповідачів ОСОБА_3 та оглянувши наданий суду останньою диск з відеозаписом зазначеної події, яка мала місце 08 листопада 2018 року за участю позивача та відповідача, суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Як зазначено в п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах автоматичну фото- відеотехніку, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, позивач 08 жовтня 2018 року о 14.40 год. керував транспортним засобом «Renault Megane», д/н НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Київська, 2 в м. Вінниці, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 255 гривень.

У своєму позові позивач зазначив, що відповідачем були порушені вимоги ст. 280 КУпАП. При винесенні оскаржуваної постанови інспектором поліції Парасунько Д.В. не були прийняті до уваги його пояснення щодо вимушеного перетину суцільної лінії, оскільки на цьому відрізку дороги склалась така ситуація. Крім того, жодних доказів, що він порушив правила дорожнього руху, відповідач не надав, склав оскаржувану постанову безпідставно. А також в постанові вказана дата вчинення правопорушення - 08 жовтня 2018 року, однак в цей день його не було в м. Вінниці, зазначена подія мала місце 08 листопада 2018 року.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, відповідач, в порушення ст. 280 КУпАП, при винесенні постанови не з»ясував, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, не зібрав доказів щодо підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, адже обов»язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як стверджував у своєму позові позивач, на зазначеному відрізку дороги склалась така ситуація, що він не міг не перетнути суцільну лінію дорожньої розмітки, інакше створив би додаткову перешкоду іншим водіям. Пояснення позивача до уваги відповідачем прийняті не були, оскільки в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено мотиви відхилення пояснень та доводів позивача.

Тобто, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, відповідачем всебічно, повно і об"єктивно не були з"ясовані всі обставини справи.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Як вбачається із відеозапису, який був наданий суду представником позивачів ОСОБА_3, часовий інтервал події за участю сторін мав місце 08 листопада 2018 року, однак оскаржувана постанова датована 08 жовтня 2018 року та в ній зазначено, що подія мала місце 08 жовтня 2018 року. Отже, відповідачем Парасуньком Д.В., в порушення вимог ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, не правильно зазначені відомості про дату розгляду справи та дату вчинення адміністративного правопорушення, про що також у своєму позові зазначив позивач, вказавши, що 08 жовтня 2018 року його взагалі не було в м. Вінниці.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб'єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, а тому суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення ВР №112970 від 08 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 7, ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до інспектора роти №2 БУПП у Вінницькій області Парасунька Дмитра Васильовича та Управління патрульної поліції у Вінницькій області (21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, E-mail: ) про скасування постанови серії ВР №112970 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №112970 від 08 жовтня 2018 року, винесену інспектором роти №2 БУПП у Вінницькій області Парасуньком Дмитром Васильовичем, у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 гривень та провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: