Справа № 486/1671/18
Суддя: Франчук О. Д.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/1671/18 Провадження №2-а/486/46/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого- судді - Франчук О. Д.

при секретарі Деменко К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання неправомірним рішення інспектора поліції про притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення НК № 984767 від 09.11.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства до Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання неправомірним рішення інспектора поліції про притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення НК № 984767 від 09.11.2018 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2018 року постановою інспектора Поліцейського взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області сержанта поліції Доценко Д.С. за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке полягає у не виконанні вимог знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. З даною постановою він не згоден. Зазначив, що 09 листопада 2018 року він на своєму автомобілі Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по автодорозі М12 з м. Умань до м. Одеса. Під'їхавши до дорожньої розв'язки типу клеверний міст, йому необхідно було з'їхати праворуч по заокругленій дорозі на автомагістраль Е95, де рухаючись зі швидкістю 60 - 80 км/год він побачив дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», однак виконати його вимоги не міг фізично, оскільки зона видимості знаку складає 15-30 м., а погана якість дорожнього полотна, ускладнює процес гальмування. Зазначені доводи інспектор до уваги не взяв та запропонувавши йому звернутись до ДУ «Укравтодор», виніс оскаржувану постанову. Вважає її протиправною, а доводи викладені в ній надуманими та такими, що не відповідають дійсності та просив суд її скасувати. Окрім того, просив визнати незаконними дії інспектора, щодо застосування до нього превентивних засобів, здійснених з перевищенням службових повноважень.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області в судове засідання не з'явився. Відзиву на позовну заяву на подав.

ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.

Заяв та клопотань від учасників процесу до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року, було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження.

Відповідач про дату та час судового розгляду даної справи повідомлений вчасно і належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення, однак для участі у розгляді справи до суду не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом та змін спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 19 листопада 2018 року постановою інспектора Поліцейського взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області сержанта поліції Доценко Д.С. за не виконання вимог знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. (а.с. 5).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що працівники патрульної поліції без жодних на те підстав вимагали від ОСОБА_1 відкрити багажник його автомобіля.

ІV. Оцінка суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України).

За правилами п. 8.1. ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно вимог п. 8.4. ПДР України знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" є знаком пріоритету та забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Однак при цьому, необхідно враховувати вимоги п. 8.2-1. ПДР України, якими встановлено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Як встановлено в судовому засіданні видимість дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», не дозволила водію ОСОБА_1 виконати його вимоги.

Окрім того, статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом ч.1 ,2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що всупереч вимог п. 8.2-1 Правил дорожнього руху України, дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» не було встановлено так, щоб його було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби, а також ту обставину що будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано, суд дійшов висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху України, а тому позов в цій частині слід задовольнити, та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення НК № 984767 від 09.11.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Що стосується вимоги визнання незаконними дії інспектора, щодо застосування до ОСОБА_1 превентивних засобів, здійснених з перевищенням службових повноважень, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В даному випадку юридичною формою рішення суб'єкта владних повноважень є постанова у справі про адміністративне правопорушення, право на оскарження якої передбачено ст. 287 КУпАП. Отже, предметом судового розгляду даної справи є перевірка правомірності постанови у справі про адміністративне правопорушення, а не окремої дії відповідачів, вчиненої до та/або під час прийняття оскаржуваної постанови.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Даною нормою закону передбачено вичерпний перелік дій місцевого загального суду, які має право прийняти за наслідком розгляду даної категорії справ. Визнання дій протиправними суб'єкта владних повноважень вказаною статтею не передбачено, а тому у задоволенні вказаної вище вимоги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання неправомірним рішення інспектора поліції про притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення НК № 984767 від 09.11.2018 року - задовольнити частково.

Постанову серії НК № 984767 від 09.11.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. -скасувати

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

В задоволенні вимоги щодо визнання незаконними дії інспектора, щодо застосування до ОСОБА_1 превентивних засобів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до П'ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олена Дмитрівна Франчук