Справа № 591/6637/18
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/6637/18
Провадження № 2-а/591/45/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді Кривцової Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАВ № 655521 від 10 жовтня 2018 року складеної поліцейським роти №1 батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 від 10 жовтня 2018 року серії ЕАВ №655521 позивачка ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме, за те, що 10 жовтня 2018 року о 17:25-17:27 годині керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Харківська в напрямку центру проїхала перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушила п. 8.7.3 е ПДР України.

Позивач вважає, що дії інспектора є протиправними, а постанова є незаконною з таких підстав. Позивач вказує, що виїжджала на перехрестя на дозволений мигаючий зелений сигнал світлофору. При оцінці дорожньої ситуації перед виїздом на перехрестя позивач не бачила машини патрульної поліції ні попереду ні позаду себе, тому поліцейський не може достовірно вказувати на те, що позивач проїхала стоп-лінію на заборонений жовтий сигнал світлофору. Патрульний, не представившись, пояснивши про причину зупинки, допустив порівняння позивача із Зайцевою в м. Харкові, залякував тими змінами, які будуть внесено до ПДР України. Вказує, що такі дії є негідними працівника поліції і принижують честь та гідність позивачки як водія та громадянина. Вказує, що в якості доказу порушення нею ПДР України на смартфоні було продемонстровано фрагмент відеозапису на приладі невідомого походження, що не може вважатися доказом.

Позивач зазначає, що була категорично не згодна з тим, що її було визнано такою, що вчинила адміністративне правопорушення, мала намір оскаржити дане рішення, однак відносно неї складено постанову про притягнення до відповідальності без складання протоколу. Наголошує, що в постанові не вірно вказано час перетинання перехрестя, вказано 17:44, тоді як це відбулося в 17:27, що в свою чергу є порушенням вимог до складання постанов та вимог ст. 283 КпАП України.

Крім того, позивач у позові зазначає, що під час складання постанови на місце зупинки приїхав її чоловік, який є власником автомобіля, і який, переглянувши відеозапис, також висловив незгоду з постановою та викликав службу моніторингу.

Посилаючись на зазначене, позивач просить скасувати оскаржувану постанову.

Представник відповідача, юрисконсульт управління патрульної поліції в Сумській області направила до суду відзив (а.с.25-29), в якому заперечувала проти задоволення позову та надала наступні пояснення.

Поліцейські роти №1 БУПП в Сумській області є службовими особами і відповідно до вимог ст. 222 КАС України мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення у т.ч. за ч. 2 ст. 122 КпАП України. Вказує, зо позивач у своєму позові оскаржує саме дії субєкта владних повноважень - поліцейського роти № 1 БПП в Сумській області ОСОБА_2

10 жовтня 2018 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 1 батальйону УПП в Сумській області поліцейський ОСОБА_2 несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху. Під час несення служби відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», здійснювався контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками.

Близько 17-57 години 10 жовтня 2018 року на вулиці Харківська, близько будинку 36/1 в м. Суми було виявлено автомобіль НОМЕР_1, водій якого проїхав перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 з ПДР України.

Представник відповідача вказує, що поліцейським було розяснено правопорушнику положення ст. 63 Конституції України та права згідно ст. 268 КпАП України.

Представник відповідача вказує, що в присутності ОСОБА_1 було розглянуто справу на місці та зачитано постанову. Інспектором, під час винесення постанови, враховано відеозапис правопорушення.

На підтвердження заперечень представник відповідача надала DVD-диск з відеозаписом з камери службового автомобіля та з нагрудної відеокамери, на якому зафіксовано вчинення правопорушення, пояснення позивача та процедура розгляду справи, а також сертифікати дослідження конструкції службового відеореєстратора.

Ухвалою суду від 09 листопада 2018 року позовну заяву було залишено без руху.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 від 10 жовтня 2018 року серії ЕАВ №655521 ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме, за те, що 10 жовтня 2018 року о 17:44 годині керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Харківська проїхала перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофору, чим порушила п. 8.7.3 е ПДР України (а.с.5).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом (КУпАП).

Строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, визначений ст. 289 КУпАП і становить 10 днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження дій та рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

У даній справі строк оскарження позивачем пропущено, так як позов подано до суду 02 листопада 2018 року, а не як визначено ст. 288 КпАП України. Однак позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду. Суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови, та прийняти позов до свого провадження (а.с.14).

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даній справі відповідач проти позову заперечував, надав письмовий відзив та надав диск з відеозаписом, на якому зафіксовано, що поліцейськими патрульної служби було зупинено автомобіль НОМЕР_1 на вул. Харківська в м. Суми після проїзду перехрестя, розяснено водію, що його зупинено в звязку з вчиненням ним правопорушення (проїзд перехрестя на заборонний сигнал світлофору) та запропоновано водію надати посвідчення водія та реєстраційний документ на автомобіль.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У даному випадку суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу після вчинення адміністративного правопорушення, без складання протоколу про адміністративне правопорушення не призвів до порушення процесуальних прав позивача, закріплених у ст. 268 КУпАП.

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив ПДР та/або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Згідно з статтею 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України встановлено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що працівники поліції вправі здійснювати контроль за наявністю у водія документів, зазначених в пункті 2.1 ПДР як при складенні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, так і при зупинці транспортного засобу за наявності для того законних підстав.

Судом досліджено наданий відповідачем відеозапис з відеореєстратора марки Xiaomi моделі Yi Car DVD з обладнанням радіодоступу (ІЕЕЕ 802.11 b/g/n) (а.с.31-33), і суд вважає, що відповідачем надано достатньо доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Твердження позивача, що їй не надано ніяких відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено відеозапис не відповідають дійсності, оскільки позивач з такими запитами до патрульної поліції не зверталася.

Дослідивши вказані докази, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що інспектор порушив порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки з відеозапису видно і чутно, що поліцейським було розяснено ОСОБА_1 її права, передбачені ст. 63 Конституції України та визначені ст. 268 КУпАП, розяснено порядок оскарження та виконання постанови.

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що постанова винесена з порушенням чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи.

Із відеозапису вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся на місці зупинки транспортного засобу (вчинення правопорушення), у відповідності до ст. 279, 280, 285 КУпАП.

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що вона з самого початку не вчиняла ніяких правопорушень, що не виїздила на перехрестя на заборонений сигнал світлофору, і що була незаконно зупинена, оскільки з відеозапису, що зроблений відеокамерою з службового автомобіля вбачається, що в момент перетинання автомобілем позивача стоп лінії вже загорівся жовтий сигнал світлофору.

На відеозаписі видно момент виїзду автомобіля на стоп лінію на жовтий сигнал світлофору та вчинення правопорушення.

Крім того, із поданого стороною відповідача доказу встановлено, що на місце розгляду справи було запрошено чоловіка позивача, який до речі відрекомендувався фахівцем в галузі права та вбачається, що йому, як представнику особи, надано докази, на підставі яких розглядалася справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

При цьому з відеозапису вбачається, що факт перетину позивачкою стоп лінії на жовтий заборонний сигнал світлофору підтвердив і сам представник позивача (чоловік), під час розгляду справи 10 жовтня 2018 року. Таким чином, передбачене ст. 268 КпАП України право на отримання правничої допомоги, під час розгляду справи, позивачу також було забезпечене.

Твердження сторони позивача, що поліцейські надмірною інформацією, що не стосується причини зупинки автомобіля, принизили честь та гідність ОСОБА_1 як водія та громадянина не є предметом даного спору та не розглядаються в адміністративному провадженні.

Натомість, суд вважає за потрібне зазначити, що представник позивача (її чоловік), який приймав участь у розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 10 жовтня 2018 року, був допущений до розгляду, ознайомлювався з доказами, подавав свої зауваження, однак манера його поведінки та обраний ним спосіб спілкування з поліцейськими (розмова на підвищених тонах, постійне перебивання інспектора) ускладнили процес та порядок розгляду справи.

Твердження позивача, що в постанові допущено помилку щодо часу вчинення правопорушення (невірно вказано хвилини) дійсно знайшло своє підтвердження під час вивчення доказів, однак це не можна вважати порушенням вимог ст. 283 КпАП України, і це не є підставою для скасування постанови.

Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: проїзд на заборонний сигнал світлофору - підтверджується постановою про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відеозаписом з відеокамери та нагрудної відеокамери патрульної поліції.

Тому дії інспектора поліції щодо розгляду справи безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення були правомірними і відповідали вищезгаданим нормам діючого законодавства.

Щодо твердження позивача, що під час зупинення транспортного засобу відповідачем застосовано проблискові маячки тільки синього кольору, що не відповідає правилам не підтверджено доказами. Крім того, це ніяким чином не спростовує сам факт вчинення позивачем правопорушення.

У свою чергу, положенням п. 14.3 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом МВС України №111 від 27.03.2009 року передбачено зупинку руху під час руху патрульним автомобілем з використанням спеціальних звукових та світлових пристроїв з дотриманням заходів безпеки.

Судом встановлено, що стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. накладено на позивача в межах санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, що відповідає загальним правилам накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Інші доводи позивача не спростовують законності оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в справі маються належні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: проїзд перехрестя на жовтий забороняючий сигнал світлофору, дії поліцейського під час розгляду справи були законними, а тому адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 288, 293 КпАП України, ст.ст. 268-272, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області, місце знаходження: м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1, про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАВ № 655521 від 10 жовтня 2018 року, складеної поліцейським роти батальйону № 1 УПП в Сумській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з дня проголошення (складення) рішення.

Судове рішення складено 04 січня 2019 року.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова