Справа № 750/11688/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Андрієнко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Вольфовського Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 грудня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

31.10.2018 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1315/10200/18 від 09.10.2018 року, винесену заступником начальника Чернігівської митниці ДФС Пахутою В.А., про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 481 МК України у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказана постанова прийнята з порушенням чинного законодавства, оскільки позивач не вивіз ящики пластикові у кількості 572 шт. за межі території України в строк, встановлений органом доходів і зборів, у зв`язку з перебуванням його на амбулаторному лікуванні, отже з поважних причин.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 грудня 2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав через адвоката апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 грудня 2018 р. як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що постанову відповідачем винесено з численними порушеннями, зокрема, справу розглянуто з порушенням строку, передбачений ч.1 ст. 277 КУпАП, позивача не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, повістка йому не надсилалась, через що він був позбавлений можливості надати пояснення, заявити клопотання, користуватися допомогою адвоката тощо.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слуханню справи.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 21 серпня 2018 головним державним інспектором Чернігівської ДФС Ковригою Ю.І. відносно ОСОБА_3 складений протокол про порушення митних правил №1315/10200/18 за ознаками ч.3 ст.481 МК України - перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб (а.с.36-37).

Відповідно до вищевказаного протоколу, 01.12.2017 відділом митного оформлення № 1 митного посту «Чернігів-вантажний» за електронною митною декларацією № ИА102150/2017/031243 у митному режимі тимчасового ввезення оформлена тара багатообертова (ящики пластикові) у кількості 620 шт. Згідно графи D/J вищевказаної декларації кінцева дата зворотного вивезення товарів встановлено до 01.05.2018.

Відправник зазначеного товару - Індивідуальний підприємець «Поденок Жанна Володимирівна», Республіка Білорусь, м. Гомель, отримувач та декларант - Приватне підприємство «САМБАР», 14013, м. Чернігів, проспект Перемоги, 145, . Директором ПП «САМБАР» є ОСОБА_3

02.12.2017 ВМО № 1 здійснене митне оформлення митної декларації № ІІА102150/2017/014197, за якою ПП «САМБАР» вивезло 48 ящиків пластикових. Залишок невивезеної тари (ящиків пластикових), з урахуванням вказаних митних декларацій, складає 572 шт.

Станом на 20.08.2018 ПП «САМБАР» подало до митного контролю МД № ІІА102150/2018/203654 на вивіз залишку ящиків пластикових у кількості 571 шт., загальною вагою 197,8 кг, загальною вартістю 228,80 дол. США.

Таким чином, директор ПП «САМБАР» ОСОБА_3 повинен був вивезти ящики пластикові у кількості 620 шт., оформлені митницею 01.12.2017 у митному режимі тимчасового ввезення, за межі митної території України в строк до 01.05.2018. Фактично частина ящиків пластикових у кількості 572 шт. у встановлений строк за межі митної території України не вивезена.

Отже, позивач в порушення ч. 1 ст. 108 Митного кодексу України не вивіз у встановлені Митним кодексом України строки частину ящиків пластикових у кількості 572 шт., що були тимчасово ввезені на митну територію України, перевищивши строк тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше, ніж на десять діб, а також не помістив їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом.

На підставі зазначеного протоколу заступником начальника Чернігівської митниці ДФС України Пахутою С.Є. прийнято постанову від 09.10.2018 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. (а.с. 45-46)

Позивач не погоджуючись з такою постановою відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Митний режим тимчасового ввезення може бути застосований до товарів, що надходять на митну територію України, та до товарів, що зберігаються під митним контролем або поміщені в інший митний режим, який передбачає їх перебування під митним контролем (частина 1 статті 104 МК України).

Частиною 6 статті 104 МК України встановлено, що для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: 1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; 2) у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов'язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів; 3) подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; 4) сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 106 МК України сума митних платежів сплачується при поміщенні товарів у митний режим тимчасового ввезення та розраховується за встановлений органом доходів і зборів строк дії цього митного режиму.

Частиною 6 статті 108 МК України встановлено, що строк тимчасового ввезення товарів встановлюється органом доходів і зборів у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу ІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, строк тимчасового вивезення товарів установлюється митним органом у кожному конкретному випадку під час їх митного оформлення з урахуванням пропозиції Декларанта, зазначеної в установленому порядку в МД, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у зазначений митний режим.

Кінцева дата строку тимчасового вивезення товарів зазначається посадовою особою митного органу, яка здійснює випуск товарів, що тимчасово вивозяться за межі митної території України, у документі, за яким здійснюється митне оформлення товарів (МД, книжка А.Т.А. тощо).

З матеріалів справи вбачається, що органом доходів і зборів згідно МД ИА102150/2017/031243 від 01.12.2017 року встановлено строк тимчасового ввезення товару до 01.05.2018 року.

Відповідно до ч. 1 статті 112 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається Митним кодексом України, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, відповідно до якої митний режим тимчасового ввезення припиняється органом доходів і зборів у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, ввезений товар в режимі тимчасового ввезення за митною декларацією ИА102150/2017/031243 від 01.12.2017 року мав бути поміщений у відповідні митні режими згідно положень статті 112 МК України в строк встановлений органом доходів і зборів до 01.05.2018 року, або митний режим тимчасового ввезення мав бути припинений органом доходів і зборів за обставин, зазначених у частині 3 статті 112 МК України, за умови підтвердження таких обставин, також строк тимчасового ввезення товару міг бути продовженим у спосіб, передбачений частиною 3 статті 108 МК України.

Для продовження строку тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, подає до митниці оформлення відповідну заяву. Разом із заявою за наявності подаються, зокрема, документи, які підтверджують наявність обставин, що обумовлюють необхідність такого продовження.

Рішення про продовження строку тимчасового ввезення товарів або про відмову в продовженні строку тимчасового ввезення цих товарів приймається керівником органу доходів і зборів або вповноваженою ним посадовою особою та оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на заяві щодо продовження строку тимчасового ввезення.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що документи, які підтверджують факт неможливості вчасного завершення митного режиму тимчасового ввезення, та заява про продовження строку тимчасового ввезення повинні надаватися до митниці до моменту закінчення такого строку.

Позивачем не надано доказів звернення до митниці із заявою щодо продовження строку тимчасового ввезення ящиків пластикових.

Згідно ч. 3 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб -тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Застосовуючи вказані правові норми, суд першої інстанції, встановивши факт перевищення позивачем строку, відсутності доказів звернення позивача із заявою до митного органу про продовження строку тимчасового ввезення ящиків пластикових, зробили юридично правильний висновок про правомірність застосування до позивача штрафу в розмірі 17000,00 грн. згідно з оспорюванню постановою.

Доводи позивача, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, та повістка йому не надсилалась, спростовуються матеріалами справи, зокрема, у протоколі про порушення митних правил вказано, що розгляд справи відбудеться 07.09.2018 об 11:15 год. за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, 6, Чернігівська митниця ДФС, примірник якого Позивач отримав особисто 22.08.2018, про що у даному протоколі міститься особистий підпис. Крім того, у цьому протоколі міститься особистий підпис Позивача про ознайомлення його з правами, передбаченими ст. 494, 498 МК України.

Підтверженням того, що Позивач повідомлений про розгляд справи 09.10.2018 об 11:15 год., є його особиста розписка від 07.09.2018. (а.с. 45) Надсилання ще додатково повістки законодавством не передбачено.

Отже, зазначене спростовує доводи позивача про неналежне його повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Також апеляційний суд не приймає довід апелянта, що він не мав можливості вчасно вивезти зазначені ящики через перебування його на амбулаторному лікуванні, оскільки такі докази не було надано митному органу під час розгляду митної справи відносно нього.

Враховуючи вищевказані норми закону та встановлені обставини, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення щодо притягнення позивача до відповідальності за ч.3 ст.481 МК України, позивачем не надано відомостей щодо неможливості своєчасно вивезти пластикові ящики за межі України.

Крім того, ст. 531 МК України визначено перелік підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а саме: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність передбачених законодавством підстав для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил № 1315/10200/18 від 09.10.2018 року, оскільки дана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено на позивача внаслідок порушення ним митних правил, в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 481 МК України, тобто приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Вольфовського Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 грудня 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 грудня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель