Справа № 133/1630/18
Суддя: Сорока Д. В.
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 133/1630/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2019

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Сороки Д.В.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової Т.П.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Козятині, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції м. Києва лейтенанта поліції Стремківського Олександра Юрійовича про скасування постанови серії ЕАА № 454137 від 23.06.2018, третя особа, яка не заявляє смостійних вимог на предмт спору, на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАА № 454137 від 23.06.2018 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обгрунтування позову зазначив, що у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 454137, зазначено, що він, керуючи транспортним засобом «Хундай акцент», номерний знак НОМЕР_1 22.06.2018 о 23 год. 43 хв. в м.Києві по вул. Верхнійі Вал, 2 не виконав вимоги додаткової секції світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР - порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору, що забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 гривень.

Вважає, що стягнення, якому його було піддано постановою інспектора Управління патрульної поліції в м.Києві лейтенанта поліції Стремківського Олександра Юрійовича, серія ЕАА № 454137, застосовано до нього незаконно і підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Підстави, відповідно до яких оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню:

Так, 22.06.2018 приблизно о 22 год. 30 хв. він рухався по вул. Верхній Вал в м. Києві. Доїхавши до перехрестя з вул.Глибочицька, він як відповідальний громадянин, для якого життя, здоров'я та безпека людини є найвищою цінністю, він, звичайно, виконав вимоги забороняючого сигналу світлофора та зупинив автомобіль в лівій смузі руху та став чекати поки на додатковій секції світлофора з'явиться сигнал, що позволить йому здійснити поворот ліворуч. В цей час, позаду його автомобіля з'явився автомобіль патрульної служби поліції, на якому неочікувано для нього та всіх інших учасників руху ввімкнулись проблискові маячки синього та червоного кольору та почав лунати спеціальний звуковий сигнал.

Дотримуючись вимог Розділу 3 Правил дорожнього руху, згідно чого у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу, він (проїхав на своєму автомобіль близько 2,5-3 метрів вперед, надаючи можливість патрульному автомобілю здійснити безперешкодний проїзд. Своїми діями він не створював небезпеку для інших учасників руху, не перешкоджав виконанню ними маневрів, оскільки навіть не виїхав на перехрестя. Як вимагають Правила дорожнього руху, він надав можливість безперешкодного проїзду патрульному транспортному засобу, на якому були ввімкнені синій, червоний проблискові маячки та лунав спеціальний звуковий сигнал.

Проте, патрульний автомобіль не продовжив рух, а коли загорівся дозволяючий сигнал світлофора, він здійснював маневр - поворот ліворуч, патрульна машина почала їхати за ним і вже в гучномовець інспектор висловив вимогу зупинитися, що він і зробив.

Після зупинки інспектор Стремківський О.Ю. почав вимагати пред'явити документи на автомобіль і право керування, що він одразу і зробив, навіть не підозрюючи, до яких наслідків це може призвести. Після ознайомлення з його документами, замість того, щоб побажати щасливої дороги, інспектор поліції заявив, що він порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора - червоний. Його подиву не було меж, тому що віг людина при здоровому глузді та віддаю звіт своїм діям, тому він відповів, що їхав на зелений сигнал світлофора і впевнений у цьому на 100 відсотків, а виїзд на 2,5-3 метри вперед під час забороняючого сигналу світлофора був обумовлений виконанням вимог ПДР щодо надання безперешкодного проїзду спеціального автомобілю, що подає звукові та світлові сигнали.

Для того, щоб доказати свою невинуватість він спитав поліцейського чи є в нього якісь докази правопорушення: відео фіксація або покази свідків. Інспектор Стремківський О.Ю. повідомив йому, що доказів начебто вчиненого ним правопорушення він не має, оскільки нагрудна відеокамера в нього була вимкнена під час керування ним патрульним автомобілем. Разом з цим, інспектор Стремківський О.Ю. повідомив йому, що зараз він буде складати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Щодо відсутності будь-яких доказів начебто вчиненого ним правопорушення, він повідомив, що надання доказів не вимагається законом, оскільки стягнення на нього накладається за правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Знаходячись у повному розчаруванні від такої несправедливості він вирішив скористатися правовою допомогою та зателефонував адвокату, яка змогла оперативно прибути на місце подій.

Адвокат йому повідомила, що обов'язок доводити вину задається на обвинувача, тобто на посадову особу, яка встановила факт скоєння протиправного вчинку. Провадження в справах здійснюється на засадах суворого додержання законності і принципів презумпції невинності, що встановлює: особа вважається невинною доти, доки протилежне не буде доведено і зафіксовано у встановленому законом порядку. Але, так як інспектор поліції не мав наміру доказувати факт порушення правил дорожнього руху, то цей обов'язок його юристу прийшлось перейняти на себе.

Він разом з адвокатом повторно став вимагати надання доказів правопорушення - просили продемонструвати відеозаписи з нагрудних камер інспекторів або відеозапис з реєстратора,встановленого в автомобілі. На дану вимогу інспектор Стремківський О.Ю., в присутності адвоката повідомив, що докази правопорушення відсутні. Він надав письмові пояснення, в яких вказав, що ПДР не порушував.

На цьому етапі він був впевнений, що інспектори перед ним вибачаться та негайно скасують свою постанову, але інспектор наполягав, що привидітися йому не могло і тому, не дивлячись на об'єктивні факти та докази його невинуватості, завчасно та з численними порушеннями складену їм постанову, не скасував, таповідомив йому, щоб він оскаржував його дії в суді.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені ним позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але представник відповідача та третьої особи- ОСОБА_2 надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідно до оскаржуваної постанови водій - ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Хундай акцент», номерний знак НОМЕР_1. 22.06.2018 о 23 год. 43 хв. за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 2, не виконав вимоги додаткової секції світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (з) правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно з п.п. З, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Так, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив ПДР.

Підставою для зупинки транспортного засобу позивача було порушення ним п.п. 8.7.3 (з) ПДР. Відповідно до п.п. 8.7.3 (з) ПДР вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками). Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. П. 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР. Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - представник Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, надіслав заяву про розгляд справу у його відсутності та відсутності представника відповідача.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 22.06.2018 о 23 год. 43 хв. інспектором Стремківським О.Ю. відносно ОСОБА_1 була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії серія ЕАА № 454137 за ст. 122 ч. 2 КУпАП і до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, в сумі - 425 гривень, згідно якої 22.06.2018 о 23 год. 43 хв. ОСОБА_1, керував автомобілем «Хундай акцент», номерний знак НОМЕР_1, в м.Києві по вул. Верхнійі Вал, 2, не виконав вимоги додаткової секції світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР - порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору, що забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 гривень (а.с. 4).

Дана постанова була ухвалена відповідачем з порушенням вимог ст. 247, 251, 268, 276, 279, 280, 283-285 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.п. 8.7.3 (з) ПДР вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками)..

.У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В свою чергу, у відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що вона винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, однак до компетенції Національної поліції відноситься розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід звернути увагу, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків, крім того, на місці підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підпису взагалі не міститься.

Відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не були встановлені та досліджені належні і допустимі докази на підтвердження фактів вчинення позивачем поставленого йому у вину адміністративного правопорушення. Крім того, відповідачем так і не були подані до суду належні і допустимі докази на підтвердження вчинення позивачем адмінправопорушення, спростування доводів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП , адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Так, відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення фактично не встановлювалися та не досліджувалися докази вчинення адмінправопорушення позивачем. Натомість, в основу суті адмінправопорушення, були покладені лише певні висновки самого відповідача без зазначення відповідних доказів.

Тому, суд вважає, що відповідачем без врахування встановлених і наведених судом обставин, було незаконно ухвалено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки склад та подія адміністративних правопорушень, поставлених позивачу у вину, відсутні.

Відповідно ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.241,245,286 КАС України, ст.ст. 287,288,293 КУпАП ,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії інспектора Управління патрульної поліції м. Києва лейтенанта поліції Стремківського Олександра Юрійовича протиправними та скасувати постанову серії ЕАА № 454137 від 23.06.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та провадження по справі закрити.

Повний текст рішення виготовлений 09.01.2019.

На рішення суду може бути подано апеляцію до сьомого апеляційного адміністративного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

СУДДЯ підпис

З оригіналом вірно.

Суддя -

Секретар -

Дата документу 09.01.2019