Справа № 826/3023/17
Суддя: Сенько М. Ф.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 826/3023/17

пр. № 2-а/759/210/18

19 листопада 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позово ОСОБА_1 до Національної поліції України

про стягнення одноразової грошової допомоги,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві в якому, з урахуванням уточнень до позову, просила зобовязати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у розмір 110 кратних прожиткових мінімумів (200-90 вже сплачених) як інваліду другої групи, відшкодувати 50 % вартості за сплату комунальних послуг за 2016 рік по день винесення рішення та сплатити 100000,00 грн. моральної шкоди, завданої прийняттям незаконних рішень.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що вона звільнилася з поліції у грудні 2015 року. У лютому 2016 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, через хворобу, повязану з проходженням служби в ОВС, а відтак їй повинна бути виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму. А тому вважає виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 90 прожиткових мінімумів назаконним та таким, що порушує її права.

Продаження відкрито на підставі ухвали судді від 19.02.2018 року.

Ухвалою суду від 11.06.2018 року замінено неналежного відповідача Головне управління Національної поліції у м. Києві на Національну поліцію України.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник Національної поліції України Золотухіна Г.О. в судове засідання не прибула, подала через канцелярію докази нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням позивачці другої групи інвалідності, у сумі 144 000,00 грн.

Як убачається з матеріалів справи, позивач проходила службу в органах внутрішніх справ України з 16 червня 1994 року по 06 листопада 2015 року. З 07.11.2015 року була прийнята на службу до Національної поліції України по 23 грудня 2015 року та була звільнена у відставку за п. 2 частини 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (через хворобу).

11.02.2017 року позивач отримала довідку МСЕК серії АВ № 0439917, якою встановлено ступінь втрати ОСОБА_1 з 11.02.2016 року 2 групу інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

На підставі викладеного, позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності поліцейського.

Сторонами визнається та не оспорюється, що ОСОБА_1 було виплачено 144 000, 00 грн. на підставі висновку від 29.09.2017 року про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у сумі 144 000, 00 грн. та наказу Національної поліції України від 09.10.2017 року № 1593 про виплату вказаної одноразової грошової допомоги.

ОСОБА_1 вважаючи, що їй було виплачено одноразова грошова допомога у розмірі 90 кратного прожиткового мінімуму, а не як передбачено законом у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, позивач звернулася до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції був передбачений ст.23 Закону України «Про міліцію». Відповідно до якого у разі інвалідності працівника міліції, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ внаслідок захворювання, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

07.11.2015 року у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію», Закон України «Про міліцію» втратив чинність.

Разом з тим, відповідно до п.15 Розділ XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Тобто, ст.23 Закону України «Про міліцію» продовжує діяти навіть після втрати чинності Закону України «Про міліцію»(переживання, ультраактивність закону), щодо певної категорії громадян.

Таким чином, законодавець розділив виплату одноразової допомоги поліцейським та колишнім працівникам міліції (органів внутрішніх справ).

Питання виплати одноразової грошової допомоги працівникам міліції врегульоване постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.15, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Питання виплати одноразової грошової допомоги працівникам поліції врегульоване наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 16.01.2016 року, яким затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Крім того, Закон України «Про Національну поліції» та Закон України «Про міліцію» встановлюють різні розміри одноразової грошової допомоги у випадку інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби.

Так, відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» одноразова грошова допомога у такому випадку дорівнює 200-кратному прожитковому мінімуму працездатних осіб, а відповідно до пп. «б» п.4 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію» 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

За таких обставин можливо дійти висновку, що хоча одноразові грошові виплати передбачені ст.97 ЗУ «Про Національну поліцію» та ст.23 ЗУ «Про міліцію» є схожі, це все ж такі різні соціальні виплати, оскільки відрізняються: 1) за суб'єктами, на користь яких вони виплачуються, 2) розміром виплат, 3) органами, які здійснюють підготовку документів, 4) органами, які здійснюють виплату допомоги.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.100 Закону України «Про Національну поліцію» у разі якщо особа має права на виплату одноразової грошової допомоги за різними Законами, він має право вибору.

Відповідач Національна поліція України є органом, який уповноважений здійснювати виплату лише одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України «Про Національну поліцію».

Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, передбачено саме виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ст.ст.97-101 Закону України «Про Національну поліцію», а не відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію».

У Порядку йде мова лише про поліцейських та колишніх працівників міліції, які отримали інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, але обрали одноразову грошову допомогу, передбачену саме як для поліцейських, а не для міліціонерів.

Зміни, внесенні до Порядку 21.09.2017 року стосується перед усім того, щоб враховувати в якості підстав для виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, захворювання та травми отримані ними під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Але, в жодному пункті Порядку не йде мова про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.23 Закону України «Про міліцію».

На відповідача не покладено обов'язку здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, яка передбачена ст.23 Закону України «Про міліцію». Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року зазначене питання розглядає орган внутрішніх справ, де проходив служби працівник міліції, а виплату здійснює МВС України.

За таких обставин, у відповідача відсутнє повноваження на нарахування одноразової грошової допомоги в розмірах, передбачених ст.23 Закону України «Про міліцію».

Крім того, необхідно врахувати, що переживання ст.23 Закону України «Про міліцію» застосовується до тих осіб, у яких правовідносини виникли під час його дії, та в подальшому не були змінені іншим законодавством. Це перед усім особи, які звільнились з органів внутрішніх справ до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію» та не вступали на служби до поліції.

Для осіб, які були в подальшому прийняті на службу в поліцію, питання виплати одноразової грошової допомоги було врегульоване іншим, більш новим законом ЗУ «Про Національну поліцію», а тому, для них відсутні підстави для застосування закону, який втратив чинність.

Право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у лютому 2016 року, тобто під час дії Закону України «Про Національну поліцію».

Закон розповсюджує свою дію у тому числі і до випадків, коли поліцейський отримав інвалідність внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ.

За таких обставин у позивача відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію», оскільки зазначений закон щодо нього втратив чинність, а його право на отримання одноразової грошової допомоги врегульоване ст.ст.97-99 Закону України «Про Національну поліцію».

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.02.18 по адміністративній справі №127/8696/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/72366964) та від 27.03.18 по адміністративній справі №822/2595/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/73042291).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Нарахування одноразової грошової допомоги у розмірах, передбачених Законом України «Про Національну поліцію»відповідач здійснив ще 08.11.2017 року, склавши висновок про необхідність виплати їй 144000 гривень, про що видано наказ №1593 від 09.10.2017 року.

Крім того, суд дійшов висновку, що пільги на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 скасовані у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію», а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 50 % вартості за сплату комунальних послуг за 2016 рік по день винесення рішення є безпідставними.

За таких обставин та з урахуванням встановлення судом факту наявності правових підстав для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у даній справі, суд дійшов висновку, що вимога ОСОБА_1 про компенсацію за спричинену моральну шкоду у формі одноразової виплати грошової суми у розмірі 100 000 грн. не підлягає задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, про необхідність відмовити у задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної поліції України про стягнення одноразової грошової допомоги, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Сенько М.Ф.