Справа № 804/4383/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2018 року Справа № 804/4383/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
Підставою для прийняття оскарженого рішення стало невизнання податковим органом господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_2 за договором від 21.11.2016 №21/11.
Проте позивач зазначає, що ФОП ОСОБА_2 свої обов'язки з постачання деревини виконав та фактично поставив частину деревини позивачу, а інша частина товару - 484 м3 залишилась у зазначеного постачальника на відповідальному зберіганні за договором від 19.12.2016 №1.
Факт постачання товару підтверджується видатковими накладними. Оплата за товар на користь ФОП ОСОБА_2 проведена в повному обсязі. Окрім того, визначення постачальника здійснювалось за процедурою відкритих закупівель.
Щодо доказів, отриманих в рамках кримінального провадження, то позивач вказав, що такі докази можуть бути використані виключно в рамках такого провадження. До того ж, матеріалами кримінального провадження не заперечується факт постачання КЕВ м. Дніпро твердої деревини у обсязі 420 куб. м3, яка знаходиться на складі позивача, самим же ФОП ОСОБА_2 не заперечується готовність постачання решти товару за договором.
Разом з тим, доводи податкового органу про те, що відсутні документи на підтвердження транспортування товару не мають впливу на оцінку факту постачання товару, так як товарно-транспортна накладна не є первинним документом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року відкрито провадження у адміністративній справі №804/4383/18 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 11.09.2018.
В судовому засіданні 11.09.2018 представником відповідача наданий відзив на позовну заяву та документи по справі.
У своєму відзиві представник відповідача вказав, що за результатами проведеної перевірки податковим органом встановлено порушення вимог пп.133.4.3 п.133.4 ст.133 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов'язання ряд.6 «Податкове зобов'язання» звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації на суму 103428 грн. за 2016 рік.
Наведене мало місце у зв'язку з наступним.
Між позивачем та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір від 21.11.2016 №21/11 про постачання деревини паливної для державних потреб.
Позивачем вартість товару за укладеним договором відображено у складі видатків за 2016 рік на підставі видаткових накладних на суму 574600 грн.. Однак, у наданих до перевірки видаткових накладних відсутні усі обов'язкові реквізити, які має містити первинний документ.
Відповідно до договору від 19.12.2016 №1 частину товару у кількості 484 куб. м. передано на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_2.
Оплату за поставлений товар проведено в повному обсязі.
На умовах договору від 21.11.2016 №21/11 товар поставляється на умовах DDP, відповідно до яких постачальник зобов'язався забезпечити належну упаковку товару та за правилами перевезення поставити товар у кінцеве місце призначення та надати покупцю необхідні документи. Проте, документи, які підтверджують транспортування товару від постачальника до позивача, під час перевірки не надавалися.
За умовами договору товар має відповідати ДСТУ 3243-88, приймання товару здійснюється представником КЕВ м.Дніпро (Замовник). Приймання товару за кількістю та якістю оформляється накладною, яку складає представник замовника та представник ФОП ОСОБА_2 (постачальник) в день приймання-передачі товару. Належним чином оформлена накладна є підтвердженням приймання товару.
Позивачем не надано документів на підтвердження якості товару.
Також було допитано начальника паливного складу КЕВ м.Дніпро, яка зазначила про те, що на паливний склад позивача паливну деревини поставлено не було.
Досудовим розслідуванням встановлено, що між КЕВ м.Дніпро та представником ФОП ОСОБА_2 було укладено договір від 19.12.2016 №1 про тимчасове безоплатне відповідальне зберігання паливної деревини 484 куб.м. за адресою АДРЕСА_1
Однак при проведенні огляду за адресою зберігання встановлено, що на території зазначеної бази деревину ніхто не зберігав. На території за вказаною адресою здійснюється контрольно-пропускний режим, проте із ФОП ОСОБА_2 там ніколи не співпрацювали.
На підставі зазначеного контролюючим органом зроблено висновок, що позивачем було використано кошти не за цільовим призначенням, що призвело до заниження показників зафіксованого у ряд. 3 «Сума коштів, витрачених не за цільовим призначенням» звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2016 рік на суму 574600 грн..
В судовому засіданні 11.09.2018, у зв'язку з неявкою позивача, розгляд справи відкладено на 27.09.2018.
В судовому засіданні 27.09.2018, у зв'язку з неявкою позивача, розгляд справи відкладено на 11.10.2018.
В судовому засіданні 11.10.2018, у зв'язку з неявкою позивача, розгляд справи відкладено на 08.11.2018.
08.11.2018 справу знято з розгляду, судове засідання призначене на 22.11.2018.
В судове засідання 22.11.2018 представники сторін не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Згідно ч. 9 статті 205 КАС України(далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення КЕВ м.Дніпро п.п.133.4.2 п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податкове зобов'язання р.6 «Податкове зобов'язання» звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації у розмірі 103428 грн. за 2016 рік.
Підставою для прийняття оскарженого рішення став висновок відповідача про нереальність господарських операцій між КЕВ м.Дніпро та ФОП ОСОБА_2
Дійсно, згідно з матеріалами справи між позивачем та ФОП ОСОБА_2 21.11.2016 укладений договір №21/11 про постачання деревини паливної для державних потреб на суму 574600 грн..
Постачання деревини мало бути здійснено за погодженим сторонами планом - графіком, який є невід'ємною частиною договору, згідно якого постачання здійснюється до місця призначення, а саме: територія паливного складу - Україна, Дніпропетровська область, Новомосковський район, паливний склад с.Вільне з моменту укладення договору по 25.12.2016.
Оплату за поставлений товар проведено в повному обсязі.
Позивачем вартість товару за укладеним договором відображено у складі видатків за 2016 рік на підставі видаткових накладних
Суд зазначає, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини: результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника
За умовами договору від 21.11.2016 №21/11 постачання мало бути здійснено на склад позивача: Дніпропетровська область, Новомосковський район , паливний склад с.Вільне.
Податковий орган послався на відсутність товарно - транспортних накладних в обґрунтування відсутності фактичного постачання товару.
Як вказав Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2018 року у справі №818/418/17 (касаційне провадження №К/9901/5097/17) №ЄДРСР 72791313 відсутність документів, що підтверджують транспортування товару від постачальників до покупців саме по собі не може слугувати підставою для визначення господарських операцій нереальними оскільки сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні показників податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.
Постачання товару (деревини) оформлено видатковими накладними від 08.12.2016 №А-08, від 16.12.2016 №А-09, від 19.12.2016 №А-10, від 20.12.2016 №А-11, від 21.12.2016 №А-12, загалом кількість 884 м3
Отже, в даному випадку єдиним «таким іншим» документом, який може підтвердити фактичне постачання товару - дрів ФОП ОСОБА_2 в адресу позивача є перелічені видаткові накладні.
Дослідивши копії зазначених накладних судом встановлено, що вони з боку постачальника підписані ФОП ОСОБА_2, з боку покупця - ОСОБА_3.
Відповідно до договору від 19.12.2016 №1 непоставлену частину товару у кількості 484 куб. м.3 передано на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_2. Зазначена в договору адреса зберігання: АДРЕСА_2.
Приймання - передача деревини на зберігання у кількості 484 м3 оформлено актом від 19.12.2016.
В матеріалах справи міститься вимога позивача від 25.04.2017 на адресу ФОП ОСОБА_2 про повернення деревини у кількості 600 складометрів.
На зазначену вимогу ФОП ОСОБА_2 повідомив про неможливість повернення деревини через наявні транспортні проблеми
В рамках зазначеного досудового розслідування було проведено огляд за адресою переданої на зберігання: Дніпропетровська область, м.Дніпро, Придніпровськ, вул.Базова, 4, за результатами чого встановлено, що на територію зазначеної бази деревина не завозилась та не зберігалась, на території бази діє контрольно - пропускний режим, однак із ФОП ОСОБА_2 ніхто на території бази не співпрацював.
Допитана як свідок начальник паливного складу КЕВ м.Дніпро ОСОБА_4 повідомила, що протягом листопада - грудня 2016 року на паливний склад за адресою: Дніпропетровська область, с.Вільне Новомосковського району паливна тверда деревина в обсязі 884 м3 ФОП ОСОБА_2 фактично не постачалась.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_2 повідомив, що відкрив ФОП на прохання іншої особи, постачання деревини в адресу КЕВ м.Дніпро фактично не здійснював, не здійснював фактично також і підприємницьку діяльність. Документи та печатка ФОП передані іншій особі.
Щодо наявності протоколу допиту свідка у кримінальному провадженні та заперечень позивача стосовно можливості використання таких протоколів в адміністративній справі, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Протокол допиту свідка є джерелом доказів, у розумінні статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, яке підлягає обов'язковій оцінці судом у сукупності з іншими доказами, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі окремо, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд не погоджується із доводами позивача про те, що такий протокол може бути оцінений лише в рамках кримінального провадження, оскільки оцінка протоколу допиту має бути здійснена судом у адміністративній справі з точки зору його належності (відношення до обставин справа), допустимості (отримання уповноваженими суб'єктами у спосіб та у порядку, встановлений законом), достовірності (відповідності фактам об'єктивної дійсності).
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд зазначає, що позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження обставин позову, правомірності та реальності господарської взаємодії з ФОП ОСОБА_2
Згідно п. 133.4.2., п. 133.4.3 та 133.4.4 п.133.4 ст. 133 ПК України доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.
У разі недотримання неприбутковою організацією вимог, визначених цим пунктом, така неприбуткова організація зобов'язана подати у термін, визначений для місячного податкового (звітного) періоду, звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за період з початку року по останній день місяця, в якому вчинено таке порушення, та зазначити суму самостійно нарахованого податкового зобов'язання з податку на прибуток. Податкове зобов'язання розраховується, виходячи із суми операції нецільового використання коштів. Така неприбуткова організація виключається контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій.
З першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вчинено таке порушення, до 31 грудня податкового (звітного) року неприбуткова організація зобов'язана щоквартально подавати до контролюючого органу квартальну фінансову і податкову звітність (з наростаючим підсумком) з податку на прибуток та сплачувати податок у термін, визначений для квартального періоду.
З наступного податкового (звітного) року така неприбуткова організація подає фінансову і податкову звітність та сплачує податок на прибуток у порядку, встановленому цим розділом для неприбуткових організацій - платників податку на прибуток.
Встановлення контролюючим органом відповідно до норм цього Кодексу факту використання неприбутковою організацією доходів (прибутків) для цілей інших, ніж передбачені установчими документами, є підставою для виключення такої організації з Реєстру неприбуткових установ та організацій і нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, штрафних санкцій і пені відповідно до норм цього Кодексу. Податкові зобов'язання, штрафні санкції і пеня нараховуються, починаючи з першого числа місяця, в якому вчинено таке порушення.
За положенням п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 194, 205, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повий текст рішення складений 22 листопада 2018 року.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

22 листопада 2018 року.

Суддя В.М. Олійник

З оригіналом згідно.

Суддя В.М. Олійник