Справа № 161/9481/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 рокуЛьвів№857/4080/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2018 року у справі №161/9481/18, винесене головуючим суддею Пушкарчук В.П., проголошене о 10.47 год у м. Луцьку повний текст судового рішення складений 26.10.2018 р., за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України про скасування протоколу про порушення митних правил №1711/20500/18 від 03.04.18р.,скасування постанов від 18.04.18р.,30.05.18р.,зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України про скасування протоколу про порушення митних правил № 1711/20500/18 від 03 квітня 2018 року, скасування Постанови Волинської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №1711/20500/18 від 18 квітня 2018 року, скасування Постанови Державної фіскальної служби України від 30 травня 2018 та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при перетині кордону, на в'їзді в Україну, в пункті пропуску «Ягодин», йому було повідомлено працівником митної служби України, що 21.01.2018 року ним було завезено на митну територію України, через пункт пропуску «Доманове» в режимі транзиту, автомобіль марки Mersedes-Benz, реєстраційний номер DY-993-JQ, номер кузова НОМЕР_1. Вказує, що дана обставина не відповідає дійсності, оскільки за кремом автомобіля був громадянин ОСОБА_3 Trzeinski Piotr. 21.01.2018 року даний автомобіль був вивезений позивачем з території України та переданий громадянину ОСОБА_4 для власних потреб, і саме він перетинав кордон на в'їзді в Україну.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що судом першої інстанції не взято до уваги доводи позивача про те, що він не був за кермом автомобіля, на його численні скарги та запити до органів державної влади, зокрема до Волинської митниці ДФС, начальника митного посту «Доманове», управління Служби безпеки України, прокуратури Волинської області, Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України, головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповіді він не отримав. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що фактів непричетності позивача до виявленого правопорушення митних правил свого належного підтвердження не знайшли. Судом першої інстанції вірно досліджено обставини справи та прийнято законне та обґрунтоване рішення. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечив просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. 03.04.2018 року головним державним інспектором митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №1711/20500/18.

Із вказаного протоколу слідує, що під час здійснення митних формальностей відповідно до баз даних, а саме: АСМО «Інспектор-2006», ЄАІС ДФС, встановлено, що 21.01.2018 року на митну територію України через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС, громадянином України ОСОБА_1 в митному режимі «транзит» ввезено автомобіль марки «Mersedes-Benz, реєстраційний номер DY-993-JQ, номер кузова НОМЕР_1, та станом на 03.04.2018 року не вивезено та в інший митний режим не заявлено. Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території закінчився 31.01.2018 року.

На підставі вказаного протоколу, 18 квітня 2018 року начальником Волинської митниці ДФС ОСОБА_6 винесено постанову у справі про порушення митних правил №1711/20500/18, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що оскільки позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі «транзит» 21.01.2018 року, то кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 31.01.2018 року, однак позивачем такий обов'язок виконаний не був. Крім цього, відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було вчинено всіх необхідних дій відповідно до вимог статті 486 МК України з метою своєчасного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції частково невірними та такими, що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує з адміністративного позову та матеріалів справи, позивач заперечує що ним було завезено на митну територію України, через пункт пропуску «Доманове» в режимі транзиту, автомобіль марки Mersedes-Benz, реєстраційний номер DY-993-JQ, номер кузова НОМЕР_1, зазначає, що дана обставина не відповідає дійсності, оскільки за кремом автомобіля був громадянин ОСОБА_3 Trzeinski Piotr. 21.01.2018 року даний автомобіль був вивезений позивачем з території України та переданий громадянину ОСОБА_4 для власних потреб, і саме він перетинав кордон на в'їзді в Україну.

Наведені заперечення обґрунтовує також неодноразовими зверненнями із скаргами до митних органів. Зокрема, 30.01.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до начальника митного посту «Доманове» зі скаргами на неправомірні дії працівника митного посту «Доманове», в якій просив провести службове розслідування та встановити особу працівника митниці, який проводив оформлення транспортного засобу Mercedes-Benz, реєстраційний номер DY-993-JQ, номер кузова DY-993-JQ та притягнути таку особу до відповідальності.

На вищенаведену скаргу відповіді позивач не отримав, у звязку із чим повторно написав скарги до Волинської митниці ДФС, начальника митного посту «Доманове», управління Служби безпеки України, прокуратури Волинської області та, були надіслані адвокатські запити до Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України, головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

03.04.2018 р. в ході надання ОСОБА_1 правової допомоги адвокатом, було надіслано адвокатські запити: №03-04-18/01 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби, №03-04-18/02 до Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України з проханням надати інформацію стосовно встановлення особи, що була на чергуванні на митному посту відповідно до графіку Волинської митниці ДФС «Доманове» 21.01.2018 року під час ввозу на митну територію України, через пункт пропуску «Доманове» автомобіль, марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер DY-993-JQ, номер кузова WDB2112261А708074, а також стосовно того, хто перебував за кермом автомобіля марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер DY-993-JQ, номер кузова НОМЕР_2 12261А708074 та хто перебував в салоні вказаного автомобіля.

У звязку із тим, що позивач не отримав жодної відповіді на його запити, як наслідок він клопотав про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з наведеного вище слідує, що позивач та його адвокат неодноразово зверталися до органів державної влади з скаргами, клопотаннями, адвокатськими запитами, зокрема до Волинської митниці ДФС, начальника митного посту «Доманове», управління Служби безпеки України, прокуратури Волинської області, Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України, головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (копії наведених документів містяться в матеріалах справи), в яких зазначалося про те, що 21.01.2018 року працівником митного посту «Доманове» під час виконання останнім своїх посадових обовязків було допущено помилку, а саме внесення до бази або інших реєстрів, списків тощо, відомостей щодо ввезення ОСОБА_1 на територію України транспортного засобу Mercedes-Benz реєстраційний номер DY-993-JQ, номер кузова WDB2I12261А708074, оскільки вищевказаний автомобіль був ввезений не ОСОБА_1 а громадянином ОСОБА_4 Trzcinski Piotr.

Відповідно до Положення про Державну митну службу України, затвердженого Указом Президента України від 24.08.2000 №1022 (1022/2000 ), і з метою вдосконалення митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, Наказом Державної митної служби від 17.11.2005 р. №1118 затверджено Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України.

Відповідно до пункту 9 Розділу 1 вказаних правил не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ. зокрема на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним.

Пункт 10 Розділу І вищенаведених Правил встановлює, що ТЗ, не пропущені через митний кордон України внаслідок установлених заборон чи обмежень на їх увезення в Україну, а також несплати встановлених податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні ТЗ через митний кордон України, підлягають вивезенню з території України або переданню на склад митного органу оформлення для зберігання відповідно до Митного кодексу України.

Таким чином, з наведених вище норм слідує, що за відсутності необхідних документів, вказаний автомобіль на митну територію України в режимі «транзит» пропущений не був би, проте вказаний автомобіль, яким керував громадянин ОСОБА_3, був пропущений через митну територію України.

Крім цього, відповідачем не спростовано доводів позивача про те, що він не був за кермом вказаного автомобіля, а судом першої інстанції такі доводи позивача належним чином досліджені не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не було вжито усіх можливих заходів з метою всебічного, повного та обєктивного зясування обставин у даній справі, зважаючи на запити та скарги, які надсилались позивачем та його адвокатом та, клопотання про перенесення розгляду справи у звязку із відсутністю відповідей на вказані вище запити та скарги.

Перевіривши оскаржене позивачем рішення, а саме постанову Волинської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №1711/20500/18 від 18 квітня 2018 року апеляційний суд вважає, що така не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності дають підставу вважати, що рішення відповідача є протиправним, прийняте відповідачем необґрунтовано, без дотриманням норм чинного законодавства, що є підставою для визнання його протиправними та скасування.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправними дій відповідачів та скасування протоколу про порушення митних правил №1711/20500/18 від 03 квітня 2018 року, то такі до задоволення не підлягають, оскільки оцінка їм надається при вирішенні питання правомірності постанови про порушення митних правил.

Як наслідок, з урахуванням норм ч. 3 ст. 529 Митного кодексу України, підлягає задоволенню вимога позивача про скасування постанови Державної фіскальної служби України від 30 травня 2018р.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та беручи до уваги наведені вище норми, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2018 року у справі №161/9481/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Скасувати постанову Волинської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №1711/20500/18 від 18 квітня 2018 року та закрити провадження у адміністративній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_8
ОСОБА_9
Повний текст постанови складено 29.12.2018 р.