Справа № 295/11114/18
Суддя: Ведмідь Н. В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Ведмідь Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Богунського районного суду міста Житомира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Житомирі, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звертаючись до Богунського районного суду міста Житомира, як місцевого адміністративного суду, просив скасувати постанову серії НК № 763004 від 16.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, мотивуючи тим, що позивач не є особою, відповідальною за вирішення та організацію питань з забезпечення безпеки дорожнього руху на дорогах, посадові особи ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та його філії не є суб'єктами адміністративного правопорушення за КУпАП, до оскаржуваної постанови не додано будь-яких доказів, пояснення позивача при винесенні постанови не були взяті до уваги, тому вважає, що постанова винесена необґрунтовано та підлягає скасуванню.

30.10.2018 року представником відповідачів ОСОБА_2 подано до суду відзив, у якому він вказав, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності стало те, що позивач 16 серпня 2018 року, на автодорозі Т-0611 Ставище-Брусилів-Ставище з 25км + 560м - 58км + 602м, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатацію доріг, порушив правила, норми, стандарти щодо експлуатаційного утримання автомобільної дороги, що призвело до утворення ям та вибоїн, чим порушив ДСТУ3587-97, п. 3 ст. 12 Закону України "Про дорожній рух", п. 1.5 ПДР України. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач ОСОБА_1 працює на посаді т.в.о. начальника філії «Зарічанська ДЕД» ДП «Житомирський облавтодор», тому вважає, що позивач є суб'єктом адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 140 КУпАП, оскільки саме на Філію «Зарічанська ДЕД» її Положенням покладено функції із забезпечення утримання автомобільних доріг, зокрема, проїзної частини і дорожнього покриття, у технічно справному стані. 16 серпня 2018 року інспектором ВБДР УПП в Житомирській області Кравчуком І.А. складено вимогу (припис) №58 на ім'я начальника Філія «Зарічанська ДЕД» ОСОБА_1 Як зазначено в описовій частині цієї вимоги, вказаним поліцейським інспектором під час обстеження (перевірки) автодороги Т-0611 Ставище-Брусилів-Ставище з 25км + 560м - 58км 602м встановлені порушення правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. У зв'язку з викладеним, пунктом 3 вказаної вимоги зобов'язано начальника Філія «Зарічанська ДЕД» ОСОБА_1 ліквідувати вибоїни та ями по вищевказаній автодорозі, про результати виконання вимоги (припису) до 27 серпня 2018 року письмово повідомити начальника УПП в Житомирській області. 16 серпня 2018 року о 12 год. 30 хв. інспектором ВБДР УПП в Житомирській області Кравчуком І.А. у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було проведено обстеження ділянки вулично-шляхової автодороги Т-0611 Ставище-Брусилів-Ставище. За результатами обстеження встановлено, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам пп. 3.1 ДСТУ 3587-97, оскільки покриття проїзної частини має вибоїни глибиною від 0,15м, шириною від 1,0 м та довжиною від 1,5 до 1,3 м. Визнано ділянку такою, що є аварійно небезпечною для дорожнього руху. В акті обстеження також зафіксовано, що забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки (дороги (вулиці) покладено на Філію «Зарічанська ДЕД», т.в.о. начальника якого є ОСОБА_1 Представник відповідачів у відзиві зазначає, що отримавши вимогу (припис) УПП в Житомирській області, яким зафіксовано факт незадовільного стану проїзної частини автодороги Т-0611 Ставище-Брусилів-Ставище, позивач звернувся до ДП «Житомирський облавтодор», а не до Служби автомобільних доріг в Житомирській області з метою затвердження заходів з ремонту вказаної ділянки дороги та виділення необхідних коштів, укладення угод із суб'єктами господарювання в разі необхідності, тобто, вважаю, що таким чином не вжив заходів для врегулювання даної ситуації та належного реагування на вимогу УПП в Житомирській області, однак згідно Положення Філія самостійно веде фінансово-господарську діяльність, що досягається укладенням угод та договорів на виконання робіт, надання послуг, реалізацію товарів в межах повноважень. Представник відповідачів вважає, що обставини зазначені в адміністративному позові не відповідають дійсності, тому просив відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання позивач не з'явився, його представник ОСОБА_5 надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримала.

Представник відповідачів в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді т.в.о. начальника Філії «Зарічанська ДЕД» Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України».

Постановою серії НК № 763004 від 16.08.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020,00 грн. Підставою для складення постанови про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що позивач 16 серпня 2018 року, на автодорозі Т-0611 Ставище-Брусилів-Ставище з 25км + 560м - 58км + 602м, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан вулично-шляхової мережі, не вжив заходів щодо ліквідації ям, вибоїн (ширина 3.0 м., довжина 4.0 м., глибина 0.22 м.) 2) ширина 1.0 м., довжина 1.5 м., глибина 0.15 м.) та не огородив їх належним чином, чим порушив правила, норми, стандарти утримання доріг п 3.1.1. ДСТУ 3587-97, п. 3 ст. 12 Закону України "Про дорожній рух", п. 1.5 ПДР України.

Згідно з статтею 10 Закону України "Про автомобільні дороги" державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Статтею 11 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що основними обов'язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами.

Згідно з частиною 3 статті 12 Закону України "Про дорожній рух" посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Суд зауважує, що зазначеними нормами передбачено обов'язок органу державного управління автомобільними дорогами загального користування організовувати будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами, а, відтак, і відповідальність за стан автомобільних доріг загального користування повинен нести орган державного управління автомобільними дорогами загального користування.

Державний стандарт України "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану" (ДСТУ 3587-97) встановлює вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху.

Згідно пунктом 3.1.1 ДСТУ 3587-97 покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх виявлення повинні відповідати наведеним у таблиці 1.

Відповідно до пункту 4.1.1 ДСТУ 3587-97 автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів повинні бути обладнані дорожніми знаками згідно з ДСТУ 2586 та ДСТУ 3308, що установлюються відповідно до проектів організації дорожнього руху, узгоджені і затверджені в установленому порядку.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що суб'єкт вказаного адміністративного правопорушення - спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Відповідно до Положення філії "Зарічанська ДЕД" дочірнього підприємства дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" ВАТ Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" (далі - Філія ) створена як відособлений структурний підрозділ дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України" (далі - Підприємство) утвореного відповідно до наказу Державної служби автомобільних доріг України від 09 квітня 2002 року № 156.

Філія є відособленим підрозділом Підприємства, не є юридичною особою, діє відповідно до чинного законодавства і цього Положення.

Філія створена з метою забезпечення економічних інтересів та задоволення потреб держави, населення та оборони країни в удосконаленні і розвитку автомобільних доріг загального користування, розширення можливостей виробничого та соціального розвитку підприємства, підвищення і активності використання матеріальних, фінансових та інших ресурсів на основі спільної діяльності, розподілу праці і кооперації. Для цього Філія здійснює будівництво, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування, виконання відповідних державних програм.

Філія здійснює свою діяльність на принципах внутрішнього господарського розрахунку, підпорядкованості та підзвітності органам управління Підприємства, а її керівник несе матеріальну і дисциплінарну відповідальність за стан фінансово-господарської діяльності і внутрішнього обліку цього підрозділу. Підприємство несе відповідальність по зобов'язаннях Філії.

Філія самостійно здійснює господарську діяльність відповідно до завдань, встановлених Підприємством.

Забезпечення діяльності Філії здійснюється начальником за рахунок коштів, переданих Філії Підприємством як оборотні кошти, отримані-Філією за результатами господарської діяльності.

Всю повноту відповідальності за матеріальні цінності, що знаходиться у облік і звітність, а також виконання вимог цього Положення несе начальник. Відповідальність за організацію бухгалтерського і податкового обліку покладається на головного бухгалтера Філії. Управління Філією здійснює начальник, який призначається на посаду директором Підприємства.

Судом встановлено, що на час складення щодо ОСОБА_1 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 140 КУпАП, він займав посаду т.в.о. начальника філії "Зарічанська ДЕД" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Згідно з статтею 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Враховуючи зазначену норму, суд вважає за необхідне вказати, що у справах про притягнення до відповідальності посадових осіб постанова, окрім об'єктивної сторони правопорушення з посиланням на правила, норми чи стандарти, які порушені, має містити відомості про те, яку посаду обіймає посадова особу і які службові обов'язки на неї покладено.

Суд зазначає, що під час судового розгляду справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували що відповідно до посадових обов'язків позивача, станом на день складання постанови про накладення адміністративного стягнення, на останнього покладено обов'язок забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги Ставище-Брусилів-Ставище.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що саме позивач, як посадова особа філії "Зарічанська ДЕД" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" був відповідальний за виконання підпункту 1.5 ПДР України, пункту 3.1.1 ДСТУ 3587-97.

При цьому, пунктом 1 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, (далі - Єдині правила) встановлено, що Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди (далі - дорожні об'єкти) в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів (далі - дорожньо-експлуатаційні організації) і користувачів.

Згідно з пунктом 2 Єдиних правил визначено, що ремонт і утримання дорожніх об'єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Відповідачем не надано жодних доказів, з яких би вбачалося, що на час складання постанови Філія "Зарічанська ДЕД" дочірнього підприємства Державної Акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" була відповідальною за утримання та ремонт автодороги Ставище-Брусилів-Ставище.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимог статті 280 КУпАП при з'ясуванні обставин справи, оскільки не перевірено всіх обставин та не встановлено кола осіб, відповідальних за утримання автомобільної дороги Ставище-Брусилів-Ставище.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог та наведені відповідачем доказів на їх спростування, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення спірної постанови та наявність в діях ОСОБА_1 порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до п. 3 частини 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, вирішити питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 122, 162, 222, 245, 247, 251,252, 254, 255, 256, 268, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 5, 6, 8, 9, 19, 72, 77, 99, 242-246, 268-272, 286 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Житомирі, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 763004 від 16.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 -закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Богунський районний суд м. Житомира.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 10002 АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідачі: Управління патрульної поліції у м. Житомирі, місце знаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Департамент патрульної поліції України, місце знаходження: 03048 м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Повне судове рішення складено 20.12.2018 року.

Суддя: