Справа № 420/6709/18
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6709/18
УХВАЛА

28 грудня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Національні інформаційні системи», в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 11.12.2018 року № 3872/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно»;

- визнати протиправними дії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» по виконанню наказу Міністерства юстиції України № 3872/5 від 11.12.2018 року «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Одночасно з пред'явленням позову до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач, керуючись ст.ст. 150, 151, 152 КАС України, просить:

- зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 11.12.2018 року № 3872/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- зобов'язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» відновити доступ позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно через його розблокування до набрання законної сили рішенням суду у даній справі,

- з тих підстав, по суті, що:

- існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а також правам, свободам та інтересам третіх осіб до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також тому, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Так, не маючи можливості працювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як приватний нотаріус-реєстратор, позивач буде позбавлена можливості повноцінно здійснювати свою професійну діяльність, що негативно відобразиться як на її доходах, так і на діловій репутації. Крім того, неможливість здійснювати повноцінну нотаріальну діяльність призведе до майнових втрат позивача (витрати на оренду приміщення, які не будуть компенсовані внаслідок втрати доходу; негативні наслідки у вигляді зменшення сплачуваних позивачем до бюджету платежів та відсутності можливості виплачувати заробітну плату найманим працівникам). Також негативні наслідки у випадку незабезпечення позову позивач вбачає для третіх осіб - клієнтів позивача, оскільки остання позбавлена можливості завершити нотаріальні дії у значній кількості спадкових та інших нотаріальних справ;

- з огляду на ч. 4 ст. 3 та ст. 32 Закону України «Про нотаріат», шляхом видачі оскаржуваного наказу позивач фактично позбавлений можливості отримувати доход від своєї професійної діяльності. При цьому, у позивача є зобов'язання перед державою у вигляді сплати податків, незважаючи на фактичне зупинення його діяльності. Таким чином, невживання заходів забезпечення позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, зокрема праву на працю, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову;

- заходи забезпечення позову, про які просить позивач в даній заяві, відповідають предмету позову, а вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до набрання законної сили рішенням по справі у цій адміністративній справі;

- на день подання заяви про забезпечення позову та самого позову, позивачу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вже заблоковано Державним підприємством «Національні інформаційні системи», тощо.

Згідно доданої до заяви копії наказу Міністерства юстиції України від 11.12.2018 року № 3872/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року № 990: 1. Тимчасово заблоковано доступ позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці; 2. Виконання пункту 1 наказу покладено на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII (далі - ЗУ № 3425-XII), нотаріус не може займатися підприємницькою, адвокатською діяльністю, бути засновником адвокатських об'єднань, перебувати на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування, у штаті інших юридичних осіб, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім викладацької, наукової і творчої діяльності.

Згідно з ст. 32 ЗУ № 3425-XII приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України.

Тобто, як вбачається з викладеного, шляхом видачі оскаржуваного наказу позивача фактично позбавлено можливості отримувати дохід від своєї професійної діяльності. При цьому, у позивача є зобов'язання перед державою у вигляді сплати податків не зважаючи на фактичне зупинення його діяльності.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 2 травня 2018 року по справі № 826/15847/17 (адміністративне провадження № К/9901/38143/18).

Враховуючи та на підставі наведеного, приймаючи до уваги той факт, що предметом позову є вирішення питання щодо законності прийняття наказу Міністерства юстиції України від 11.12.2018 року № 3872/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», суд дійшов висновку, що наведеним позивачем обґрунтуванням заяви про забезпечення позову та доданими до нього письмовими доказами, доведено, що невжиття заявлених у заяві заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернутися до суду тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 243, 248, 256, 294, 295, Перехідними положеннями КАС України, суд -

ухвалив:

Заяву державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про забезпечення позову державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій - задовольнити.

Зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 11.12.2018 року № 3872/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Зобов'язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» відновити доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно через його розблокування до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України, та у строк, встановлений ст. 295 КАС України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.Г. Цховребова