Справа № 1140/3390/18
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 січня 2019 року справа № 1140/3390/18

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Петренко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправними дії та рішення, а також зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії позивачу, викладене в листі від 04.06.2018 року;

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не поновлення пенсії позивача - протиправною;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року шляхом призначення її відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою від 14.12.2018 року вказану позовну заяву залишено без руху, в зв'язку з її невідповідністю вимогам ст.160 КАС України.

Зокрема, в даній ухвалі запропоновано надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку для звернення до суду.

03 січня 2019 року на адресу суду від позивача надійшла заява, на виконання ухвали суду від 14.12.2018 року.

Так, обґрунтовуючи пропущення строку звернення до суду, представник позивача посилається на листи територіальних управлінь ПФУ, які датовані різними датами та стосуються різних громадян.

При цьому, зміст заяви свідчить, що про порушення прав ОСОБА_1 дізнався в 2016 році, коли відповідач відмовив йому у поновленні пенсії листом від 22.04.2016 р. за №4333/03-26. Вказана відмова оскаржена позивачем в судовому порядку та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017р. йому відмовлено в задоволені позовних вимог.

Проаналізувавши зміст вказаної заяви, встановлено, що строк для звернення до суду позивачем пропущено в зв'язку з тим, що про порушення свої прав позивач був обізнаний починаючи з 2009 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.122 КАС України (в редакції Закону від 03.10.2017р. №2147-VIII), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з приписами ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Необхідно зазначити, що предметом спору є бездіяльність відповідача в частині не виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року. Тоді як до суду позивач звернувся 11.12.2018 року.

Відповідно до чч.1,2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає наступне.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Однак, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Разом з тим, ні адміністративний позов, ні матеріали справи не містять відомостей та доказів щодо існування об'єктивних обставин, які обумовили неможливість звернення позивача до суду з цим позовом після прийняття Конституційним Судом України 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

В даному випадку такі обставини позивачем не наведено.

Згідно ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, за сукупністю наведених обставин, враховуючи, що адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, а тому останній підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись п.п.1,9 ч.4 ст.169, ст.ст.243, 248, 256, 293-297 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути позивачеві разом із доданими до неї документами.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст.295 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.01.2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко