Справа № 0940/2026/18
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" січня 2019 р. справа № 0940/2026/18
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 47 401,00 грн.,-
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 47 401,00 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) (а.с. 1-2).
Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на момент звернення до суду у відповідача обліковується податкова заборгованість перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 47 401,00 грн., яка станом на момент подання даного адміністративного позову не сплачена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.
Відповідно до частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом 05.11.2018 направлено Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі особи щодо ОСОБА_1 (а.с.36).
05.11.2018 на адресу суду, через канцелярію, надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області, згідно якої місце проживання ОСОБА_1 станом на 02.11.2018 значиться: вул. Зв`язкова, 6, м.Івано-Франківськ (а.с. 37).
Відповідач правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався. Ухвала про відкриття провадження направлена за адресою державної реєстрації місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, однак поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою поштового зв'язку: "за терміном зберігання» (а.с.40).
Частиною 10 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу, частиною 11 якої визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України без проведення судового засідання та повідомлення і виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, на підставі положення частин 2, 8 статті 262 КАС України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Державній податковій інспекції в м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області як платник податків.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом га законами з питань митної справи.
Згідно статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.
Пунктом 36.1. статті 36 Податкового кодексу України Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 162.1.1. пункту 162.1. статті 162 Податкового кодексу України, платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Згідно з підпунктом 163.1.2. пункту 163.1. статті 163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
Відповідно до абз. 1 п.п. «д» п.п. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 19.05.2017 року № 763 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи за 2013 рік за період 01.01.2013 по 31.12.2013», головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи відділу податків і зборів з фізичних осіб, 08.06.2018 року проведена перевірка фізичної особи ОСОБА_1, Р.Н.О.К.П.П. НОМЕР_1, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування, сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманих доходів за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.
За результатами перевірки складено Акт № 479/09-19-13-04/НОМЕР_1 та виявлено, що на підставі проведеного аналізу відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів, наявних у Головному управлінні ДФС в Івано-Франківській області, громадянином ОСОБА_1 Анатолієвичем отримано дохід у вигляді додаткового блага в сумі 223 613,00 грн. від ПАТ "Дельта банк".
На запит Головного управління ДФС в Івано-Франківській області "Дельта банк" надав відповідь №15.3-10/184 від 11.09.2014, якою підтверджено факт отримання громадянином ОСОБА_1 доходу в сумі 223 613,00 грн., як додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого (прощеного) кредитором за самостійним рішенням. ПАТ "Дельта банк" надіслано боржнику ОСОБА_1 листом відповідне повідомлення про таке анулювання боргу та про необхідність подання річної декларації (а.с.14).
Крім того перевіркою встановлено порушення ст.179.9 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб 33 541,97 грн.; п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України , а саме: неподання річної декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік; згідно положень ст.123 Податкового кодексу України у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання передбачено накладення на платника податків штрафних санкцій (а.с.13-16).
05.07.2017 року на підставі Акта за № 479/09-19-13-04/НОМЕР_1 від 08.06.2017 року винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
- № НОМЕР_2 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування, сума грошового зобов'язання збільшена на 33 541,97 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 8 385,49 грн. (а.с. 17);
- № НОМЕР_3 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування, сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 170 грн. (а.с. 18).
Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем оскаржені до ДФС України подано скарги. За наслідками розгляду скарги відповідно до рішення ДФС України від 02.08.2017 за №9822/і/99-99-11/02-01-14 продовжено строк розгляду скарг по 22.09.2017 (а.с.24).
Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
У відповідності до абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Проте, доказів наявності розпочатої процедури оскарження чи звернення до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу відповідачем на надано. Водночас, позивач стверджує, що дані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувались.
Таким чином, оскільки податкові повідомлення-рішення, якими нараховані штрафні санкції, відповідачем отримано, у визначеному порядку не оскаржувалось, у встановлені терміни не сплачено, то такі суми грошового зобов'язання є узгодженими.
Відповідно до підпункту пункту 176.1 статті 176 ПК України одним із обов'язків платника податків є обов'язок своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.
Згідно вимог підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Як встановлено судом, позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 13.12.2017 року за № 61-55, яку відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов'язань, не сплатив (а.с. 10).
Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума узгодженого податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, та штрафних (фінансових) санкцій в загальному розмірі 47 401,01 грн., утворюють податковий борг відповідача, який ним не сплачено.
Податковий борг відповідача підтверджується податковими повідомленнями - рішеннями, податковою вимогою форми "Ф" від 13.12.2017 року за № 61-55, довідкою про наявність податкового боргу, а також обліковою карткою платника податків, яка міститься в матеріалах справи (а.с.10, 17, 18, 29, 30-33).
Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний погасити податковий борг з податку на доходи фізичних осіб та штрафних (фінансових) санкцій в загальному розмірі 47 401,01 грн. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується статтею 67 Конституції України.
Відповідно до пункту 95.1. статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню в дохід бюджету.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262, 372 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) в дохід бюджету податковий борг в розмірі 47 401 (сорок сім тисяч чотириста одна гривня) 01 копійка.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: Головне управління ДФС в Івано-Франківській області () вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ,76018;

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) вул.Зв`язкова, буд.6, м.Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2