Справа № 826/3640/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

26 грудня 2018 року справа №826/3640/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Полікомбанк" (далі по тексту - позивач, ПАТ "Полікомбанк")
доМіністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач, МЮУ)
треті особи1) Державний реєстратор Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко Олена Анатоліївна (далі по тексту - третя особа 1) 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Сівертекс" (далі по тексту - третя особа 2, ТОВ "Сівертекс") 3) Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка"(далі по тексту - третя особа 3, ПАТ ВТФ "Сіверянка")
провизнання протиправним та скасування наказу відповідача від 10 січня 2018 року №40/7 "Про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Полікомбанк" від 21 листопада 2017 року №1-06/11650"

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправним оскаржуваний наказ, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що спірний наказ не відповідає дійсним обставинам справи та прийнятий з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"; фактично третя особа 1 провела реєстраційні дії стосовно майнового комплексу ПАТ ВТФ "Сіверянка", на який накладено арешт в межах виконавчого провадження про стягнення заборгованості на його користь.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3640/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко Олену Анатоліївну, ТОВ "Сівертекс" та ПАТ ВТФ "Сіверянка".

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов в якому зазначено про правомірність прийняття оскаржуваного наказу; посадові особи діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством; у відповідності до пункту 2 частини восьмої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в даній ситуації оцінка діям державних реєстраторів не надавалась, оскільки скарга не розглядалась по суті у зв'язку з державною реєстрацією права на об'єкти нерухомого майна за іншою особою ніж зазначено у рішенні, що оскаржується та відсутністю обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Третьою особою 2 подано до суду письмові пояснення щодо позовних вимог, у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне: нерухоме майно відносно якого вчинялись оскаржувані реєстраційні дії є власністю виключно ТОВ "Сівертекс" та до майна цілісного майнового комплексу ПАТ ВТФ "Сіверянка", на який в межах виконавчого провадження накладено арешт не відноситься; свідоцтво Фонду державного майна України про власність від 12 листопада 1993 року №П-99, яким посвідчувалося право власності ПАТ ВТФ "Сіверянка" на цілісний майновий комплекс за адресою: місто Чернігів, вул. Малиновського, буд. 36 скасовано наказом Фонду державного майна України від 16 лютого 2010 року №219.

Третя особа 3 в письмових поясненнях з приводу позовних вимог просила відмовити у задоволенні позову, оскільки ПАТ ВТФ "Сіверянка" не має і не мало відношення до нерухомого майна за адресами: м. Чернігів, вул. Малиновського, буд. №55а, №36, №36б, №36в та №36г.

Третя особа 1 письмових пояснень з приводу позовних вимог до суду не надала.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що 20 липня 2017 року державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко Оленою Анатоліївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36221418, відповідно до якого за ТОВ "Сівертекс" зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: м. Чернігів, вул. Малиновського, 55а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 21470789 (далі по тексту - Об'єкт 1) до складу якого увійшли наступні нежитлові приміщення: адмінбудівля "А-3", площею 1 846,1 м2; виробниче приміщення "Б-2", площею 1 097,3 м2.; їдальня, цех "В-3", площею 3 937 м2; цех №6 "Г-1", площею 2 389,3 м2; склад "Д-1", площею 1 012,4 м2; склад "Е-2", площею 730,9 м2; КТП №575 "Ж-1", площею 10,7 м2; лазня "З-2", площею 218,1 м2; клейоварка "К-1", площею1 012,4 м2; склад "Л-1", площею 437 м2; КТП №277 "М-1", площею 8,8 м2; котельня "Н-3", площею 688,5 м2; ТП №491 "О-1", площею 51,8 м2; цех №11 "П-1", площею 3 472,8 м2; КТП 530 "Р-1", площею 10,8 м2; цех "С-2", площею 4 513,6 м2; цех "Т-2", площею 3 791,9 м2.

09 серпня 2017 року державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко Оленою Анатоліївною прийнято наступні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 1) №36532208, відповідно до якого за ТОВ "Сівертекс" зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: м. Чернігів, вул. Малиновського, 36б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 217787667 (далі по тексту - Об'єкт 2) до складу якого увійшли наступні нежитлові приміщення: адмінбудівля "А-2", площею 1 073,5 м2; майстерня, приміщення охорони "Б-1", площею 123,9 м2; адмінбудівля, гаражі "В-2", площею 2 017,4 м2; малярний цех "Г-1", площею 428,8 м2; склад "Д-1", площею 242,9 м2; склад "Е-1", площею 437 м2; котельня "Ж-1", площею 13 м2; ТП №276 "З-1", площею 15,3 м2; 2) №36533253 відповідно до якого за ТОВ "Сівертекс" зареєстровано право власності на приміщення магазину, площею 177,6 м2, за адресою: м. Чернігів, вул. Малиновського, 36г, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 21788564 (далі по тексту - Об'єкт 3); 3) №36532774 відповідно до якого за ТОВ "Сівертекс" зареєстровано право власності на приміщення магазину, площею 237,4 м2, за адресою: м. Чернігів, вул. Малиновського, 36в, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 21788043 (далі по тексту - Об'єкт 4).

21 листопада 2017 року ПАТ "Полікомбанк" подало до Міністерства юстиції України скаргу на дії державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко Олени Анатоліївни, в якій посилається на протиправність вказаних рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, оскільки об'єкти нерухомого майна, на які зареєстровано право власності, входять до майнового комплексу ПАТ ВТФ "Сіверянка", на який накладено арешт в межах виконавчого провадження про стягнення заборгованості на користь ПАТ "Полікомбанк" та просить скасувати рішення державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко Олени Анатоліївни №36221418, №36532208, №36533253 та №36532774.

Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України за результатами розгляду скарги ПАТ "Полікомбанк" складено висновок від 04 січня 2018 року, яким вирішено відмовити у задоволенні скарги, у зв'язку з тим, що на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулась державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішеннях, що оскаржуються та відсутні обставини, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

На підставі вказаного висновку, Міністерством юстиції України відповідно до пункту 2 частини восьмої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" прийнято наказ від 10 січня 2018 року №40/7 "Про відмову у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Полікомбанк" від 21 листопада 2017 року №1-06/11650".

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи з меж позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частиною першою статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зокрема передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно частини першої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Відповідно до положень частин першої та п'ятої статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Частиною третьою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав; 7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі.

Частиною першою статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Частиною п'ятою статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку. Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення. Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Згідно з положеннями частини восьмої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора встановлено Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 2 Порядку встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Міністерством юстиції України або відповідним територіальним органом.

Відповідно до пункту 5 Порядку, перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги); 2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги; 3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

Пунктом 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації встановлено, що за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Таким чином, в межах спірних правовідносин необхідно встановити наявність момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги, факту державної реєстрації права власності на вказані об'єкти нерухомого майна за іншою особою, ніж зазначено у рішенні, що оскаржується.

Матеріали справи підтверджують, що 27 листопада 2017 року на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської Ананко Костянтина Вікторовича, Об'єкт 1 поділено на два окремі об'єкти нерухомого майна з реєстраційними номерами 101 площею 10 952,8 м2 (далі по тексту - Об'єкт 5) та 101 площею 13 498,1 м2 (далі по тексту - Об'єкт 6); Об'єкт 2 поділено на два окремі об'єкти нерухомого майна з реєстраційними номерами 101 площею 2 878,1 м2 (далі по тексту - Об'єкт 7) та 101 площею 1 473,7 м2 (далі по тексту - Об'єкт 8).

20 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглаєм Андрієм Івановичем на підставі договору купівлі-продажу від 20 грудня 2017 року право власності на Об'єкт 6 та Об'єкт 8 зареєстровано за ТОВ "ОЛЛІТ".

21 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглаєм Андрієм Івановичем на підставі договору купівлі-продажу від 21 грудня 2017 року право власності на Об'єкт 3 та Об'єкт 4 зареєстровано за ТОВ "ОЛЛІТ".

З наведеного вбачається, що до моменту прийняття рішення за результатом розгляду скарги позивача, відбулась державна реєстрація права власності на Об'єкти 3, 4, 6 та 8 за ТОВ "ОЛЛІТ", тобто на момент подання позивачем скарги Об'єкти 6 та 8 були складовими Об'єктів 1 та 2, рішення про державну реєстрацію права власності на які є предметом скарги позивача.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що Об'єкти 5 та 7, які були складовими Об'єктів 1 та 2 залишились у власності ТОВ "Сівертекс", однак записи про державну реєстрацію права власності на Об'єкти 1 та 2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно погашено, відповідні розділи закрито.

Крім того, зі змісту скарги від 21 листопада 2017 року №1-06/11650 вбачається, що ПАТ "Полікомбанк" обґрунтовує неправомірність прийняття та просить скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на Об'єкти 1, 2, 3, 4, однак позивачем не надано обґрунтування неправомірності рішень про державну реєстрацію права власності на Об'єкти 5 та 7, які залишились у власності ТОВ "Сівертекс" та які були чинними на момент прийняття спірного наказу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність прийняття відповідачем наказу від 10 січня 2018 року №40/7 "Про відмову у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Полікомбанк" від 21 листопада 2017 року №1-06/11650".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність оскаржуваного наказу з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПАТ "Полікомбанк" не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Публічному акціонерному товариству "Полікомбанк" відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Публічне акціонерне товариство "Полікомбанк" (14013, м. Чернігів, вул. Олександра Молодчого, буд. 46; ідентифікаційний код 19356610);

Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; ідентифікаційний код 00015622);

Державний реєстратор Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко Олена Анатоліївна (14032, м. Чернігів, вул. Рокосовського, 20а, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий);

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сівертекс" (14020, м. Чернігів, вул. Малиновського, буд. 55а; ідентифікаційний код 39076229);

Публічне акціонерне товариство виробничо - торгова фірма "Сіверянка" (14020, м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 246а; ідентифікаційний код 00310143).

Суддя В.А. Кузьменко