Справа № 135/1392/18
Суддя: Патраманський І. О.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/1392/18
Провадження № 2-а/135/33/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора СРПП Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області, лейтенанта поліції, ОСОБА_3, третя особа Тульчинський ВП ГУНП у Вінницькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 221129 від 30.09.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом до інспектора СРПП Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області, лейтенанта поліції, ОСОБА_3, третя особа Тульчинський ВП ГУНП у Вінницькій області, на обґрунтування якого повідомила, що 30.09.2018 року приблизно о 15.30 годин дійсно керувала транспортним засобом ВА32107, державний номерний знак НОМЕР_1 і зупинилася на вул. Леонтовича у м. Тульчин, оскільки почула невідомий звук в автомобілі та для запобігання небезпеки для інших транспортних засобів, вимушено здійснила зупинку, прибравши свій транспортний засіб з дороги та не заважаючи іншим учасникам дорожнього руху. У цей час до неї під'їхав автомобіль патрульної поліції, та інспектор поліції повідомив, що вона не виконала вимогу дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», чим порушила п. 8.4 (в) ПДР України за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв'язку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 255 гривень. Вважає, що не порушувала Правил дорожнього руху, винною себе не визнає, зазначила, що діяла в стані крайньої необхідності і вважає, що заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода, крім того, перешкод у здійснені права керування іншим особам не доставляла. При цьому відмітила, що при розгляді поліцейський не розяснив її права та обовязки, не повідомив про можливість відкладення справи для того, щоб скористатися правовою допомогою, не було враховано обставини, які мають значення для вирішення справи. Жодних доказів по справі, наприклад, пояснень свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент розгляду справи інспектором, не було. Поліцейським не взято до уваги її пояснення щодо вимушеної зупинки транспортного засобу.

У судове засідання позивачка не зявилася, проте подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не зявився, відзиву до суду не подали, хоча позовну заяву з додатками отримали вчасно.

Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає, серед іншого, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії НК № 221129 від 30.09.2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема за те, що вона, керуючи автомобілем НОМЕР_2, здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено), чим порушила підп. «в» п. 8.4ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі НК № 221129 від 30.09.2018 року видно, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема за те, що вона здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено), чим порушила підп. «в» п. 8.4ПДР.

Частиною першою статті 251 КУпАП визначено, що є доказами в справі про адміністративне правопорушення, а ч. 2 цієї статті передбачено, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, відповідачі не надали доказів чи заперечень, які могли б спростувати доводи позивача та підтвердити той факт, що позивач порушив Правила дорожнього руху України.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч. 1ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі ст. ст. 2, 6, 9, 72, 73, 75, 77, 241, 242, 244, 245 КАС України, керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 254, 278,279, 280 КУпАП, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 221129 від 30.09.2018 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу, у розмірі 255 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок відрахувати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень: Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено «21» грудня 2018 року.

Суддя: