Справа № 805/4079/16-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2018 року

Київ

справа №805/4079/16-а

адміністративне провадження №К/9901/35348/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Баскетбольний клуб «Азовмаш»

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року (Суддя: Христофоров А.Б.),

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 року (Судді: Сухарьок М.Г., Блохін А.А., Гаврищук Т.Г., )

у справі № 805/4079/16-а

за позовом Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баскетбольний клуб «Азовмаш»

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Баскетбольний клуб «Азовмаш» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баскетбольний клуб «АЗОВМАШ» (далі - відповідач, ТОВ «Баскетбольний клуб «АЗОВМАШ») про стягнення заборгованості з орендної плати з юридичних осіб у сумі 105 681,78 грн, що виникла у результаті самостійно визначених сум податкового зобов'язання у податкових деклараціях.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 року, позов задоволений, стягнуто з розрахункових рахунків ТОВ «Баскетбольний клуб «АЗОВМАШ» податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у сумі 105 681,78 грн, у зв'язку з несплатою позивачем самостійно визначених до сплати сум в податкових деклараціях (арк. справи 38-39).

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами при вирішенні спірного питання норм матеріального права, а саме положень статті 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII), яка звільняє платника від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, якщо підприємство зареєстровано та знаходиться в м. Маріуполі Донецької області, яке розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року внесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні спірного питання, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Фактичною підставою для стягнення з позивача заборгованості з орендної плати з юридичних осіб у загальному розмірі 105 681,78 грн є несплата самостійно визначених ним в деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) від 19 лютого 2016 року (по термінам сплати 30.07.2016 року, 30.08.2016 року, 30.09.2016 року) податкових зобов'язань з орендної плати за землю (арк. справи 18-19, 20-21).

З приводу викладеного суд зазначає, що як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Платники самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України).

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового Кодексу України).

При цьому, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення (далі - Закон № 1669-VII).

Відповідно до статті 1 вказаного Закону № 1669-VII встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

В даній справі періодом, за який стягується з відповідача сума боргу є липень 2016 року - вересень 2016 року включно.

З 08 червня 2016 року стаття 6 Закону України № 1669-VII викладена в новій редакції, а саме, визначено, що звільняються суб'єкти господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Відповідно до частини 4 статті 4 цього Закону встановлено, що перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Проте суд звертає увагу, що у Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження м. Маріуполь, взагалі відсутнє, а до Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення до м. Маріуполя віднесені тільки: с. Гнутове (м. Маріуполь); смт Сартана (м. Маріуполь); смт Талаківка (м. Маріуполь); с-ще Ломакине (м. Маріуполь), тоді як в даному випадку місцезнаходженням земельної ділянки відповідача є пл. Машинобудівельників, буд. 1, м. Маріуполь.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спірного питання порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Баскетбольний клуб «Азовмаш» - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 року у справі № 805/4079/16-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко