Справа № 826/16238/17
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 грудня 2018 року № 826/16238/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства закритого типу «Велмед»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.12.2017,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство закритого типу «Велмед» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2017.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2017 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд на 03.04.2018.

У судовому засіданні 31.05.2018 ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що винесене податкове повідомлення-рішення є протиправним та незаконним, у зв'язку з тим, що позивачем у період з 27.07.2016 по 08.11.2017 не допускалися порушення законодавства зі сплати податку за землю.

Позивач посилається на те, що наявні у матеріалах справи банківські виписки та квитанції є доказами сплати коштів у розмірі 311 618, 50 грн.

Крім того, АТЗТ «Велмед» зазначає, що ним не прострочено платежі та виконано усі зобов'язання відповідно до чинного законодавства по перерахуванню коштів до бюджету за вказаний період.

Відповідачем подано до суду відзив, відповідно до якого Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві вважає оскаржуване повідомлення-рішення правомірним, оскільки камеральною перевіркою встановлено, що АТЗТ «Велмед» несвоєчасно сплатило самостійно визначені податкові зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб чим порушило вимоги п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до Акту камеральної перевірки Акціонерного товариства закритого типу «Велмед» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати орендної плати за землю за період з 27 липня 2016 по 08 листопада 2017 (далі - акт перевірки) № 14874/26-15-12-09-19/21627499 від 08.11.2017 встановлено, що Акціонерне товариство закритого типу «Велмед» несвоєчасно сплатило самостійно визначені податкові зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб, чим порушило вимоги п. 287.3 ст. 287 ПК України.

На підставі акту перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято податкове-повідомлення рішення № від 01.12.2017, відповідно до якого Акціонерне товариство закритого типу «Велмед» зобов'язано сплатити штраф у сумі 47 650, 06 грн. за порушення строку сплати грошового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб за період з 27.07.2016 по 08.11.2017.

Позивач, користуючись своїм правом, оскаржив акт перевірки в адміністративному порядку. Однак, за результатом розгляду його скарги рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 29.11.2017 № 39159/10/26-15-12-09-15 залишено без змін висновок, викладений в акті камеральної перевірки від 08.11.2017 № 14874/26-15-12-09-19/21627499.

Не погоджуючись із висновками перевірки та винесеним за її результатом податковим повідомленням-рішенням № від 01.12.2017, вважаючи його протиправним та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до п. 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктами 14.1.175 і 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України встановлено, що податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 1, пункту 2 статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним, об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 269, 270, 271 Податкового кодексу України встановлено, що платниками земельного податку є власник землі, земельних часток (паїв) і землекористувачі, об'єктом оподаткування земельним податком є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Пунктом 6.1 статті 6 Податкового кодексу України визначено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу).

Відповідно до вимог підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 31.3 статті 31 Податкового кодексу України строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 46.1 ст. 46 Кодексу визначено, що податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 57.1 ст. 57 Кодексу визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно з п. 288.7 статті 288, пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо орендної плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як вбачається з матеріалів справи Акціонерне товариство закритого типу «Велмед» фактично сплачує орендну плату за землю, відповідно до вимог Податкового кодексу України та Договору оренди № АВІ 593720 від 25.04.2000, рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, тобто сплата даного податку проводилась ним своєчасно.

Крім того, перевіркою бухгалтерської звітності позивача порушень термінів при сплаті платежів до бюджету по орендній платі за землю за період з 27.07.2016 по 08.11.2017 не встановлено.

Також, як підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками та квитанціями, а саме: № 636/з3 від 27.06.2016; № 636/з12 від 29.07.2016; № 636/з30 від 10.08.2016; № 637/з27 від 31.08.2016; № 636/з8 від 30.09.2016; № 636/а59 від 06.10.2016; № 636/з1 від 02.11.2016; № 636/з46 від 09.12.2016; № 637/з87 від 19.12.2016; № 637/з9 від 23.12.2016; № 636/з71 від 30.01.2017; № 637/з9 від 02.02.2017, а також виписками від 30.01.2017; 14.02.2017; 15.03.2017; 06.04.2017; 10.11.2017; 07.12.2017, позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 311 618, 50 грн.

Таким чином Акціонерне товариство закритого типу «Велмед» виконало усі зобов'язання щодо перерахування коштів до бюджету за період з 27.07.2016 по 08.11.2017.

Крім того, 02.03.2018 набрала законної сили постанова Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/12548/16 за позовом Акціонерне товариство закритого типу «Велмед» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ДФС у м. Києві, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 № .

Як вбачається з наданої позивачем постанови Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/12548/16 Актом перевірки встановлено порушення вимог п. 287.3 статті 287 ПК України, а саме: позивачем протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання по орендній платі за землю за 2014 - 2016 роки, у зв'язку із чим відповідачем 29.06.2016 прийнято податкове повідомлення - рішення № .

Аналізуючи наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що граничні терміни сплати податкового зобов'язання частково співпадають з термінами визначеними у Акті перевірки від 09.06.2016, що не враховано відповідачем при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення.

Дана обставина ставить під сумнів правильність обрахування виставленого штрафу Акціонерному товариству закритого типу «Велмед» та підтверджує твердження позивача про те, що при виставленні податкового повідомлення-рішення № від 01.12.2017 відповідачем не було враховано сум, сплачених за оренду, а отже розрахунок зроблено неправильно.

У свою чергу, відповідачем не надано суду належних доказів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 01.12.2017, а також правильності обрахування виставленої суми штрафу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Акціонерне товариство закритого типу «Велмед».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач правомірність своїх дій та прийнятих рішень не довів, натомість доводи позивача знайшли своє підтвердження та обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства закритого типу «Велмед» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 01.12.2017.

Стягнути на користь Акціонерного товариства закритого типу «Велмед» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139) судові витрати у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур