Справа № 665/1893/18
Суддя: Пилипенко І. О.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/1893/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №521-ДК/0222 По/08/01/-18 винесеної 06.11.2018 року провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Чаплинському, Новотроїцькому, Іванівському, Генічеському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області ОСОБА_2, якою його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст.. 53 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 листопада 2018 року провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Чаплинському, Новотроїцькому, Іванівському, Генічеському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 53 КУпАП та цього ж дня, на підставі вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, винесено постанову про накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень, за порушення вимог ст.. 125 Земельного Кодексу України та . ст.. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». Вказаною постановою позивача визнано винним у самовільному зайнятті земельної ділянки державної власності кадастровий номер :04:001:0464; :04:001:0463; :04:001:0462 загальною площею 6.00 га за межами Чаплинської селищної ради.

Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки вказані земельні ділянки ним не використовувалися та відповідні пояснення ним було надано уповноваженій особі під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, на що остання не відреагувала та наполягала на необхідності підписати протокол про адміністративне правопорушення, мотивуючи незначним штрафом за дане порушення. Вказує, що відмовившись від підпису в протоколі 06 листопада 2018 року, через два дні 08.11.2018 року він отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення від 06.11.2018 року, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 53 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Зазначає, що під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, було порушено його право на ефективний захист, відомості покладені в основу постанови про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам справи, є однобічними та не підтверджені належними доказами.

Просив суд адміністративний позов задовольнити та постанову про накладення адміністративного стягнення №521-ДК/0222 По/08/01/-18 винесену 06.11.2018 року визнати протиправною та скасувати.

У своєму відзиві на адміністративний позов, представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування свого заперечення вказує, що при здійсненні заходів державного контролю відносно земельних ділянок, що розташовані за межами Чаплинської селищної ради державним інспектором встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:001:0464, площею 2.0 га; :04:001:0463, площею 2.0 га; :04:001:0462, площею 2.0 га самовільно зайняті засіяні озимим ячменем, про що було складено акт обстеження земельної ділянки.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4, земельна ділянка площею 2.0000 га, кадастровий номер :04:001:0574, яка перебуває у її власності та земельна ділянка, площею 2.0000 га, кадастровий номер 0:04:001:0572, яка перебуває у власності ОСОБА_5 без офіційних договорів оренди на землю, обробляються ОСОБА_1 При цьому самовільно зайняті земельні ділянки, загальною площею 6.0 га. є суміжними із земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і засіяні однім масивом, однією культурою і мають сходи озимого ячменю на суцільній площі, що на думку державного інспектора підтверджує факт самовільного зайняття земельних ділянок ОСОБА_1

Крім того представник відповідача вказує, що з метою всебічного розгляду та зясування всіх обставин справи, позивачу було направлено повідомлення про виклик з проханням прибути 06.11.2018 року о 09 год. до відділу Держгеокадастру в Чаплинському районі, про що свідчить відповідне поштове повідомлення. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ознайомлено з його правами, однак останній у присутності свідка від свого права щодо надання пояснень відмовився.

В подальшому на основі пояснень ОСОБА_4 та фото фіксації відповідних ділянок на яких виявлено порушення земельного законодавства було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, при цьому останньому було розяснено його права та викладені обставини. У свою чергу, оскільки порушник відмовився від підпису від надання пояснень і підпису складених документів, то припис від 06.11.2018 року, протокол про адміністративне правопорушення від 06.11.2018 року, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 06.11.2018 року, акт перевірки від 30.10.2018 року, акт обстеження земельної ділянки від 30.10.2018 року з супровідним листом щодо розміру заподіяної шкоди було направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Вважає, що позов ОСОБА_1 необґрунтований та просить в його задоволенні відмовити.

В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не зявився, подавши заяву про розгляд за його відсутності. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області №521-ДК від 29.10.2018 "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності", державним інспектором - провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Чаплинському, Новотроїцькому, Іванівському, Генічеському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області ОСОБА_2 була проведена перевірка земельної ділянки державної власності кадастровий номер :04:001:0464; :04:001:0463; :04:001:0462 загальною площею 6.00 га за межами Чаплинської селищної ради, про що 30.10.2018 складено акт обстеження земельної ділянки та акт перевірки за №521-ДК/304/Ао/10/10/-18.

Актом обстеження земельної ділянки від 30.10.2018 року №521-ДК/304/Ао/10/10/-18 встановлено самовільне зайняття земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0464; :04:001:0463; :04:001:0462 загальною площею 6.00 га за межами Чаплинської селищної ради, шляхом посіву озимих культур ячменю.

06 листопада 2018 року провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Чаплинському, Новотроїцькому, Іванівському, Генічеському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №521-ДК/0232П/07/01/-18, відносно директора ОСОБА_1, відповідно до якого останній самовільно засіяв земельну ділянку озимою культурою ячменю, чим порушив вимоги ст. 125 Земельного Кодексу України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП. Вказаний протокол було складено на підставі письмових пояснень ОСОБА_4, яка пояснила, що суміжна із вищезазначеними земельними ділянками, земельна ділянка належить їй на праві приватної власності та за усною домовленістю використовується ОСОБА_1 для посіву зернових культур.

Як вбачається з вказаного протоколу, ОСОБА_1. від підпису протоколу та отримання другого примірника відмовився в присутності свідка.

За наслідками складеного протоколу, цього ж дня провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Чаплинському, Новотроїцькому, Іванівському, Генічеському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №521-ДК/0222 По/08/01/-18 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

При винесені постанови, на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, інспектором було визначено розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, яка склала 9943 грн. 67 коп.

Відповідно до письмових пояснень як позивача так і представника відповідача, вказана постанова разом з протоколом про адміністративне правопорушення та приписом направлена ОСОБА_1 засобами поштового звязку.

Спірним в справі є правомірність прийняття відповідачем постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, наявність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення у вигляді самовільного зайняття земельної ділянки, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 188 ЗК України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Відповідно до ст.2 Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Положеннями ст. 9 зазначеного Закону визначено, що Державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Згідно ст. 10 Закону України №963-ІV до повноважень державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель належить право в тому числі: складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

На підставі п. «б» частини 1 ст. 211 Земельного кодексу України за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Разом з цим, ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки у вигляді накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 1 Закону України №963-ІV, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

На підставі ч.1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, а саме: протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 06.11.2018 року №521-ДК/0232П/07/01/-18, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом земельна ділянка від 30.10.2018 року №521-ДК/662/АП/09/01/-18, акт обстеження земельної ділянки від 30.10.2018 року №521-ДК/304/Ао/10/01/-18- суд приходить до висновку, що ці докази не підтверджують вчинення адміністративного правопорушення саме позивачем.

Зазначені документи підтверджують факт самовільного зайняття земельної ділянки, але достеменно не визначають особу, яка таке використання здійснює.

У свою чергу, позивач заперечує факт самовільного використання земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Якщо такі підстави відсутні, або якщо вина особи у вчиненні проступку з цих підстав не доказана, особа не може бути піддана адміністративному стягненню.

Застосування уповноваженими на це органами і посадовими особами заходів адміністративного стягнення проводиться у межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Зокрема, у спірних правовідносинах відповідач повинен був довести, що саме ОСОБА_1 самовільно зайняв спірну земельну ділянку. При цьому посилання відповідача на пояснення надані ОСОБА_4, жодним чином не підтверджує відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та не свідчать про самовільне зайняття земельних ділянок саме ОСОБА_1

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення не наведено жодного доказу, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та не зазначено мотиви відхилення доводів ОСОБА_1 про невикористування ним земельної ділянки.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що ОСОБА_1А заперечує своє відношення до самовільного зайняття земельної ділянки, а іншими належними та допустимими доказами (письмовими, речовими доказами, показаннями сторонніх осіб-свідків) не підтверджується вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за наявними обставинами.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справ з приводу рішень суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об'єктивної та суб'єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, в зв'язку з чим позивач не підлягає адміністративній відповідальності за зазначеною статтею.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, постанова про притягнення ОСОБА_1А до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП підлягає скасуванню як протиправна, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП

Керуючись ст. 9, 53-1, 245, 247, 251, 252, 255, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 10, 11, 72-77, 241-244, 293, 295, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнання протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №521-ДК/0222 По/08/01/-18 винесену 06.11.2018 року провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Чаплинському, Новотроїцькому, Іванівському, Генічеському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.. 53 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко