Справа № 420/5609/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5609/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання противними дій щодо відмови у призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту Позивач або ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (надалі по тексту Відповідач або Саратське об'єднане УПФУ Одеської області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1, викладені в листі від 09 жовтня 2018 року за №4194/02;

- зобов'язати Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.10.2018 року у розмірі 60% від усіх сум складових заробітної плати згідно з довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 25.07.2018 року №128 та довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 25.07.2018 року №129, виданих Головним управлінням державної міграційної служби України в Одеській області з урахуванням вже отриманих сум пенсії;

- звернути постанову до негайного виконання в межах одного місяця;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

В обгрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 01 жовтня 2018 року він звернувся до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою про призначення пенсії як державному службовцю надавши всі необхідні документи для призначення пенсії, що підтверджується копією заяви. За результатом розгляду його заяви Відповідач надав відповідь від 09.10.2018 року №4194/02, якою відмовлено у призначенні йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» оскільки пунктами 10, 12 Прикінцевих положень Закону України №889 визначено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХII, а саме: якщо на день набрання чинності Законом на 01.05.2016 обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах державних службовців, визначених статею 25 даного Закону та актами Кабінету Міністрів України, а станом на 01.05.2016 рік згідно наданих Позивачем вищезазначених документів стаж державної служби складає 7 років 9 місяців 20 днів, враховуючи той факт, що на 01.05.2016 рік ОСОБА_1 не відпрацював на державній службі 10 років, тому для призначення пенсії за Законом №889 підстав немає». Вважаючи дії Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду україни Одеської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком протиправними, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою судді від 01 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання призначено на 21 листопада 2018 року о 10 годині 30 хвилин.

19 листопада 2018 року від представника Відповідача, через канцелярію суду надійшов відзив на адміністративний позов (вх.№35243/18), згідного якого, Відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись в цілому на те, що посилання Позивачем на Постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 «Про Порядок обчислення стажу державної служби», від 25.04.2016 року №229 «Про затвердження порядку обчислення стажу державної служби», що визначають посади, час перебування на яких зараховується до стажу державної служби, є недоречним, оскільки зазначені постанови Кабінету Міністрів України визначають посади, робота на яких зараховується до стажу державної служби, та не визначають посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Окрім того, Відповідач зазначає, що посилання на Постанову Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року №229 «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби» є недоречним ще тому, що до прийняття та набрання чинності зазначеною Постановою Кабінету Міністрів України, ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ, у зв'язку з чим дія зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України на нього не розповсюджується.

В судове засідання сторони не з'явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Від представника Позивача, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю Позивача та його представника в порядку письмового провадження (вх.№35588/18). Від представника Відповідача, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (вх.№ЕП/6679/18).

З урахуванням зазначених обставин, суд керуючись п.9 ст.205 КАС України вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Саратському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області та з 22.08.2000 року отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

14.09.2018 року Позивача було знято з обліку Саратського об'єднаного УПФУ Одеської області у зв'язку з переходом на пенсію за іншим законом, що підтверджується атестатом про зняття з обліку №1409 (а.с.24).

01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) звернувся до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області з заявою про призначення йому пенсії як державному службовцю від 01.10.2018 року (а.с.42).

Разом з заявою про призначення пенсії Позивачем було надано:

- довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.47);

- заява про призначення пенсії як державному службовцю (а.с.44);

- паспорт (а.с.46);

- трудова книжка (а.с.48-49);

- військовий квиток (а.с.51);

- диплом (а.с.50);

- довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №128 від 25 липня 2018 року (а.с.52);

- довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №129 від 25 липня 2018 року (а.с.53-54);

- індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 (а.с.55-58);

- довідки з центральної бази даних одержувачів пенсії від 01 жовтня 2018 року (а.с.59, 60);

- інформація про реєстрацію/відсутність реєстрації фізичної особи-підприємця (а.с.61);

- атестат про зняття з обліку №1409 (а.с.62);

- послужний список №М-8710651 (а.с.63-67);

За результатом розгляду заяви Позивача з додатками, 09 жовтня 2018 року Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області надіслало повідомлення №4194/02 від 09 жовтня 2018 року про відмову в призначенні пенсії Позивачу за віком згідно Закону України «Про державну службу» (а.с.68).

Вважаючи відмову Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області протиправною та такою, що порушує його Конституційні права на призначення та отримання пенсії, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі, в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно із статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.3 «Порядку обчислення стажу державної служби» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25 березня 2016 року документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка, копія послужного списку, військовий квиток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, тощо).

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж державної служби обчислюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівними установами.

Згідно п.4 «Порядку обчислення стажу державної служби» стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII "Про державну службу". До стажу державної служби зараховуються:

- час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону;

- час перебування на посаді народного депутата України;

- час перебування на посадах працівників дипломатичної служби;

- час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування";

- час перебування на посадах суддів;

- час перебування на посадах прокурорів;

- час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання;

- час професійного навчання державного службовця з відривом від служби, якщо не пізніше 75 днів після його завершення така особа повернулася на державну службу, крім випадків, установлених законом;

- період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом;

- час перебування державного службовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі, коли дитина потребує домашнього догляду, - у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку;

- час перебування на посадах радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем'єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також на посадах патронатних служб в інших державних органах.

Відповідно до п.5 «Порядку обчислення стажу державної служби» стаж державної

служби обчислюється у днях, місяцях і роках.

Судом встановлено, що Позивач при зверненні до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області з заявою про призначення йому пенсії за Законом України «Про державну службу» надав копію трудової книжки серії НОМЕР_2, з якої вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ безперервно з 18.01.1984 року по 22.08.2000 року, тобто 16 років 7 місяців і 4 дні.

Окрім зазначеного Позивачем також надано копію послужного списку №М-871065, згідно якої вбачається, що Позивачу було присвоєно військові звання: Наказом УВС №11 від 18.01.1984 року - сержант міліції; Наказом МВС СССР №478 л/с від 01.10.1984 року - молодший лейтенант міліції; Наказом УВС №434 л/с від 30.07.1985 року - лейтенант міліції; Наказом УВС №193 л/с від 30.07.1988 року - старший лейтенант міліції; Наказом №111 л/с від 30.07.1991 року - капітан міліції; Наказом УМВС №307 л/с від 30.08.1995 року - майор міліції.

Судом також встановлено, що Позивач з 28.04.2008 року по 06.06.2012 року працював в Саратському РВ ГУМВС України в Одеській області на посаді завідувача адресно-довідкового сектору відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. 23 червня 2008 року Позивачем прийнято присягу державного службовця.

Позивач також працював на посаді завідувача Саратського районного сектору, як такий, що успішно пройшов стажування в порядку переведення з 07.06.2012 року по 05.07.2018 року, що підтверджується записом в трудовій книжці серії НОМЕР_2.

Аналіз статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності в осіб, які мають не менш як 10 років стажу державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку, та перебування на час досягнення пенсійного віку на посаді державної служби, наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тобто до 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов'язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 3 липня 2018 року у справі №265/3709/17 від 20 вересня 2018 року у справі №165/1233/16-а.

Таким чином, суд зазначає, що станом на 1 травня 2016 року ОСОБА_1 мав більше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, досяг пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на час досягнення зазначеного віку займав посаду державної служби та має необхідний страховий стаж.

Відповідно до частини першої ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно із ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України №1-3 від 17.01.2017 року затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України №889-VII від 10 грудня 2015 року «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII від 16 грудня 1993 року «Про державну службу» що додаються:

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судом встановлено, що Позивачем при зверненні до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області з заявою про призначення пенсії було надано довідку Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №128 від 25.07.2018 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), з якої вбачається, що заробітна плата Позивача станом на 05.07.2018 року становить: посадовий оклад - 5400,00 грн.; надбавка за ранг (5 ранг) - 600,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби понад 17 років), усього 8700,00 грн. В довідці №128 від 25.07.2018 року токож зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату за липень місяць 2018 року.

Також ОСОБА_1 було надано довідку Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №129 від 25.07.2018 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). Згідно довідки №129 від 25.07.2018 року вбачається розміри надбавок за інтенсивність праці, надбавки за виконання особливо важливої роботи, місячна премія та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць). На всі види оплати праці, включені в зазначену довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином суд приходить до висновку, що надбавка за інтенсивність праці, надбавка за виконання особливо важливої роботи, місячна премія та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 3 червня 2014 року по справі №21-134а14 та у постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року по справі №234/3477/17.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надбавка за інтенсивність праці, надбавка за виконання особливо важливої роботи, місячна премія та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2018 року у справах №712/14002/16-а та №404/7835/16-а (2а/404/1425/16).

Також позивач просить рішення у даній справі допустити до негайного виконання в межах одного місяця.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду, зокрема про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Однак, в даному випадку суд задовольнив вимоги Позивача щодо визнання протиправними дій Відповідача та зобов'язання його призначити та виплатити пенсію, тобто, зобов'язання вчинити певні дії, а не стягував певні суми з Відповідача, а тому немає підстав для негайного виконання цього рішення суду.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що заявлені Позивачем позовні вимоги про визнання протиправними дій Відповідача щодо відмови Позивачу у призначенні пенсії, а також зобов'язати Відповідача призначити та виплатити Позивачу пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.10.2018 року у розмірі 60% від усіх сум складових заробітної плати є обґрунтованими, а тому позов належить до часткового задоволення.

З огляду на задоволення позову та згідно із ст. 139 КАС України судові витрати позивача у загальній сумі 704,80 грн., сплачені згідно квитанції №СВ00752915 від 17 жовтня 2018 року на суму 704,80 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання противними дій щодо відмови у призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», яка викладена у листі від 09 жовтня 2019 року за №4194/02.

Зобов'язати Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.10.2018 року у розмірі 60% від усіх сум складових заробітної плати згідно з довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 25.07.2018 року №128 та довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 25.07.2018 року №129, виданих Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Стягнути з Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.