Справа № 805/3788/16-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2018 року

Київ

справа №805/3788/16-а

адміністративне провадження №К/9901/40202/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року (Суддя: Бабіч С.І.),

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року ( Судді: Ястребова Л.В.,Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д.),

у справі № 805/3788/16-а

за позовом Приватного акціонерного товариства «Зевс Кераміка»

до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2016 року Приватне акціонерне товариство «Зевс Кераміка» (далі - позивач, ПАТ «Зевс Кераміка») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - відповідач, Слов'янська ОДПІ) з вимогами про визнання протиправними дій щодо відмови у продовженні граничного терміну подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 06.10.2016 року № (арк. справи 4-6).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року позов задоволений. Визнані протиправними дії відповідача щодо відмови ПАТ «Зевс Кераміка» у продовженні граничного терміну подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 06.10.16 року № (арк. справи 43-45).

Підставою для задоволення позову стали посилання суду першої інстанції на те, що оскільки позивачем до заяви від 18.08.2016 року були надані відповідні підтверджуючі докази настання обставин непереборної сили при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області, то встановлені обставини є належною підставою для продовження строку подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, та як наслідок звільнення від відповідальності за неналежне виконання обов'язків щодо його подання до 1 травня року, що настає за звітним періодом.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, внаслідок неврахування того, що заява про продовження строків подання звітності про контрольовані операції подана за межами строку надання звітності, а Сертифікат ТПП від 28.08.2014 року № 2670/05-04 не може засвідчити обставини непереборної сили на майбутнє.

Суд касаційної інстанції, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права та юридичної оцінки обставин справи, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 22 вересня 2016 року, на підставі повідомлення № 208/05-22-14-02 від 21.09.2016 року та наказу № 538 від 21.09.2016 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, відповідачем згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 39.5.2.1 п. 39.5 ст. 39, п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.2 та пп. 78.1.15 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 ПК України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Зевс Кераміка» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, за результатами проведення якої відповідачем складений акт перевірки від 26 вересня 2016 року № 5496/14-02-32359747, яким встановлено порушення пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік у встановлений термін (арк. справи 8-11).

28 вересня 2016 року позивачем до відповідача направлені заперечення на акт перевірки, в яких позивач підтвердив подання звіту з пропуску строку, але, зазначив, що таке подання не є порушенням законодавства, оскільки з огляду на положення п. 102.6 ст. 102 ПК України, ПАТ «Зевс Кераміка» дотримано всіх необхідних умов для продовження терміну подання звіту, що підтверджено Сертифікатом Торгово-промислової палати України від 28.08.2014 року № 2670/05-4, яким засвідчене перебування ПАТ «Зевс Кераміка» під впливом форс-мажорних обставин з 15.06.2014 року до закінчення антитерористичної операції при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації (арк. справи 12-13).

За результатами розгляду заперечень позивача, відповідач листом № 18230/10/05-22-14-01-13-3 від 04 жовтня 2016 року повідомив позивача, що в даному випадку, Сертифікат Торгово-промислової палати України від 28.08.2014 року № 2670/05-4 про настання обставин непереборної сили не може бути застосований до спірних правовідносин, а актом перевірки № 5496/14-02-32359747 від 26 вересня 2016 року правомірно встановлено, що ПАТ «Зевс Кераміка» порушено пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України в частині неподання звіту про контрольовані операції за звітний період 2015 року (арк. справи 13а).

06 жовтня 2016 року відповідачем, на підставі висновків акту перевірки від 26.09.2016 року № 5496/14-02-32359747, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54, п. 120.3 ст. 120 ПК України прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 365 400 грн (арк. справи 7).

Незгода з діями відповідача по відмові в продовженні граничних строків для подання звітності, та, як наслідок, застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасне подання звіту податковим повідомленням-рішенням стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Приписами ст. 39 ПК України встановлено, що платники податків, які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов'язані надавати звіт про контрольовані операції.

Так, пп. 39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України, платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Так, згідно із п. 120.3 ст. 120 ПК України, неподання (несвоєчасне подання) звіту про контрольовані операції тягне за собою накладення штрафу у сумі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Тобто звіт про контрольовані операції є різновидом податкової звітності і на неї розповсюджується ті ж самі правила щодо строку її подання, що і для податкових декларацій.

Відповідно до пп. 102.6.4 п. 102.6 ст. 102 ПК України, граничні строки для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, підлягають продовженню керівником контролюючого органу (його заступником) за письмовим запитом платника податків, якщо такий платник податків протягом зазначених строків мав обмежену свободу пересування у зв'язку з ув'язненням чи полоном на території інших держав або внаслідок інших обставин непереборної сили, підтверджених документально.

Відповідно до пункту 8.1 Порядку застосування норм пунктів 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України, який затверджено Наказом Державної податкової адміністрації України 24.12.2010 № 1044, заява платника податків про продовження граничних строків подається платником податків протягом тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення обставин, визначених цим Порядком, у довільній формі із стислим та чітким обґрунтуванням підстав для продовження граничних строків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів. Заява подається платником податків тільки разом із документальним підтвердженням.

Таким чином, зазначена норма дозволяє звертатись платнику податків до контролюючого органу із відповідною заявою, яка може бути подана протягом всього часу, коли існують обставини непереборної сили, але не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення таких обставин.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII (надалі Закон № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначав тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 10 Закону № 1669-VII визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Як вірно встановлено судами, Сертифікатом (висновком) Торгово-промислової палати України від 28 серпня 2014 року № 2670/05-4 позивачу засвідчено настання обставин непереборної сили відповідно до п.п. 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України з 15 червня 2014 року, при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації, що помилково не прийнято до уваги відповідачем.

З огляду на те, що п. 8.1 Порядку № 1044 не створює обмежень щодо строку звернення платника із відповідною заявою, а тільки встановлює, що остання повинна бути подана протягом всього часу, коли існують обставини непереборної сили, але не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення таких обставин, суд не приймає посилання відповідача в касаційній скарзі на те, що заяву про продовження строків подання звітності про контрольовані операції подано за межами строку надання звітності.

Також суд не приймає посилання відповідача в касаційній скарзі на те, що Сертифікат ТПП від 28.08.2014 року № 2670/05-04 не може засвідчити обставини непереборної сили на майбутнє, оскільки в даному випадку Сертифікатом ТПП не засвідчені обставини непереборної сили на майбутнє, а навпаки засвідчені ці обставини станом на момент видачі сертифікату і які тривають на час проведення АТО, оскільки дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року у справі № 805/3788/16-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко