Справа № 810/4487/18
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Київ справа № 810/4487/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 серпня 2018 р. №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є фізичною особою-підприємцем та здійснює реалізацією акцизного товару (пива). 26 липня 2018 р. працівниками відповідача проведено фактичну перевірку бару, який належить позивачу. За результатами нібито встановлено факт реалізації алкогольного напою (сидр Ель «Екзотик») без наявності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та складено Акт перевірки від 26 липня 2018 р. № 334/10-36-40/НОМЕР_1 про порушення вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Позивач не визнає цього порушення, вказує, що нею було реалізовано пиво, а не сидр-ель, первинні пояснення у ході перевірки написано під тиском перевіряючих, фіскальний чек виготовлено на апараті, який встановлено у день перевірки і досвіду роботи на ньому не було, а відомості до нього внесено помилково. Відсутність назви товару у чеку не дозволяє податковому органу ідентифікувати цей товар як сидр. Вказує, що посадові особи відповідача, які здійснювали перевірку, не є експертами і не можуть ідентифікувати придбаний напій як сидр, а зразків напою для проведення експертиз не відбиралося, партія нібито наявного у позивача «сидру» не вилучалася. Тому позивачем подано заперечення на акт перевірки. За результатом розгляду заперечень позивача відповідачем залишено без змін висновок акту фактичної перевірки. 16 серпня 2018 р. позивач отримала поштою податкове повідомлення-рішення від 13 серпня 2018 р. №, яким накладено штрафні санкції на позивача у розмірі 17 000 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2018 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання.

19 вересня 2018 р. до суду надійшов відзив від відповідача, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Зазначив, що посадовими особами відповідача 26 липня 2018 р. проведено фактичну перевірку торгового об'єкту позивача за адресою: АДРЕСА_2. У ході проведення фактичної перевірки встановлено факт реалізації алкогольного напою (сидр Ель «Екзотик») без наявності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв і тютюнових виробів».

За результатами проведеної фактичної перевірки посадовими особами відповідача складено акт від 26 липня 2018 р. за № 334/10- 36-40/НОМЕР_1, який ФОП ОСОБА_1 підписала та отримала його другий примірник. Зазначає, що на 4 сторінці акту перевірки у рядку «зауваження» ФОП ОСОБА_1 зазначено: «Екзотик ель це пунш, приходних документів немає. Зобов'язуюсь надати протягом 5 робочих днів».

Стверджує, що постачальником продукції ФОП ОСОБА_1 є ТОВ «Торгова група Шандрук». Відповідно до Архіву електронної звітності в номенклатурі товарів, які реалізовує ТОВ «Торгова група Шандрук» є сидр «Епс» КЕГ зі смаком «Екзотик», проте пиво зі смаком або назвою «Екзотик» відсутнє. Отже, на підставі наданих суб'єктом господарювання документів не можливо підтвердити реалізацію пива 26 липня 2018 р. (фіскальний чек від №).

Відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та відповідно до п.1, п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 р. № 265/95 ФОП ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності згідно з чинним законодавством. Вважають, що за таких обставин прийняте відповідачем рішення відповідає вимогам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». ГУ ДФС у Київській обл. винесло податкове повідомлення-рішення від 13 серпня 2018 р. № згідно з чинним законодавством України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

7 листопада 2018 р. від сторін надійшли клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв'язку з поданими клопотаннями сторін про розгляд справи в порядку письмового провадження протокольною ухвалою суду від 7 листопада 2018 р. на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України вирішено здійснювати судовий розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 24 березня 2015 р. за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ідентифікаційний код НОМЕР_1).

21 липня 2017 р. позивач отримала ліцензію Серії НОМЕР_2 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пиво). Відповідно до ліцензії місцем торгівлі є: АДРЕСА_2, бар, термін дії ліцензії з 6 серпня 2017 р. по 5 серпня 2018 р.

30 липня 2018 р. позивачем отримано нову ліцензію Серії НОМЕР_3 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пиво). Відповідно до цієї ліцензії місцем торгівлі є: АДРЕСА_2, бар, термін дії ліцензії з 6 серпня 2018 р. по 5 серпня 2019 р.

1 січня 2018 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Орендодавцем) та позивачем (Орендар) укладено договір оренди № 01/01-18 на праві строкового платного користування відокремленої частини нежитлового приміщення, що знаходиться у будівлі за адресою: АДРЕСА_2, загальна площа частини нежитлового приміщення складає 45 кв.м., для здійснення Орендарем його господарської діяльності, дозволеної чинним законодавством України.

2 липня 2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ГРУПА ШАНДРУК» (Постачальник) та позивачем (Покупець) укладено договір поставки № ТГ104. Згідно з п. 2.1. договору Постачальник зобов'язується передавати у власність Покупцеві, а Покупець приймати та оплачувати на умовах і в порядку, визначених цим Договором та Додатками до нього, Товар в асортименті та за цінами, вказаними у Специфікації, яка підписана та скріплена печатками Сторін та є невід'ємною частиною даного Договору.

Так, на реалізацію цього договору Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ГРУПА ШАНДРУК» було поставлено позивачу продукцію, що підтверджується видатковими накладними від 23 липня 2018 р. № 2187 та № 2162, від 26 липня 2018 р. № 2121. Відповідно до даних видаткових накладних позивачу було поставлено пиво в металевих кегах в об'ємі 50 літрів кожна. Зокрема, відповідно до видаткової накладної №2187 від 23 липня 2018 р. позивачем придбано наступну продукцію: пиво спец.паст. КЕГ Фрайдей Джин Тонік «ТМ «Friday» (50 л); пиво спец.паст. КЕГ Фрайдей Мексікан Санрайс «ТМ «Friday» (50 л); Бердичівське пиво КЕГ Хмільне (50 л); Микулин. пиво КЕГ Тернове поле (50 л); Микулинецьке пиво КЕГ 900 (50 л); відповідно до видаткової накладної № 2162 від 23 липня 2018 р. позивачем придбано наступну продукцію: пиво спец.паст. КЕГ Фрайдей Карібе «ТМ «Friday» (50 л); відповідно до видаткової накладної № 2121 від 26 липня 2018 р. позивачем придбано наступну продукцію: пиво спец.паст. КЕГ Смокі Айленд ТМ «ВАЙ НОТ» (50 л); пиво спец.паст. КЕГ Фрайдей Sexx на пляжі «ТМ «Friday» (50 л).

27 червня 2018 р. наказом відповідача № 1348 «Про проведення фактичних перевірок» наказано працівникам управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України провести фактичні перевірки суб'єктів господарювання згідно з додатками № 1.

Згідно з витягом з додатку № 1 до наказу ГУ ДФС у Київській області від 27 червня 2018 р. № 1348 «Про проведення фактичних перевірок», визначено перелік суб'єктів господарювання, які підлягають фактичним перевіркам у липні 2018 р. У цьому витягу вказано і позивача: 1) найменування суб'єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1; 2) код ЄДРПОУ (РНОКПП) - НОМЕР_1; 3) адреса об'єкта перевірки - АДРЕСА_2, бар; 4) дата початку і тривалість перевірки - 26 липня 2018 р. -10 діб; 5) посада та П.І.Б. перевіряючи - заст. нач. від. Макаренко В.В., ГДРІ Різник П.О.

26 липня 2018 р. відповідачем видано два направлення на перевірку № 691 (заступнику начальника відділу - Макаренко В.В.) та № 692 (головний державний ревізор-інспектор - Різник П.О.).

26 липня 2018 р. вказаними посадовими особами здійснено фактичну перевірку бару позивача, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

В акті перевірки від 26 липня 2018 р. № 334/10-36-40/НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції зазначено про встановлення факту реалізації алкогольного напою, а саме сидр-ель екзотик по ціні 36 грн. 00 коп. згідно з фіскальним чеком № від 26 липня 2018 р. та поясненнями зазначеного на фіскальному чеку ОСОБА_1, без наявності діючої ліцензії на певний вид діяльності, чим порушено ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 р. № 481/95-ВР.

Дослідженням акту перевірки, наданого податковим органом, судом встановлено, що у рядку «зауваження» ФОП ОСОБА_1 зазначено: «Екзотик ель це пунш, приходних документів немає. Зобов'язуюсь надати протягом 5 робочих днів».

Дослідженням акту перевірки, наданого позивачем, судом встановлено, що у рядку «зауваження» ФОП ОСОБА_1 зазначено: «Екзотик ель пунш, приходних документів на час перевірки немає. Зобов'язуюсь надати необхідні документи протягом 5 робочих днів».

В акті перевірки вказано, що до нього додається фіскальний чек № та пояснення, зазначені на фіскальному чеку.

Дослідженням копії фіскального чеку № встановлено, що його видано ФОП ОСОБА_1 26.07.2018 за реалізацію товару «екзотік» вартістю 36.00 грн. На звороті є напис «Було реалізовано сідир-ель, але фактично в чеку зазначено екзотик. 26.07.18 р. ОСОБА_1» та наявний підпис.

Як встановлено судом, у день перевірки 26 липня 2018 року в приміщенні бару було уведено в експлуатацію касовий апарат (РРО), проведено його опломбування та здійснено навчання оператора РРО, яким був позивач. Це підтверджується поясненнями позивача, наданими рахунком-фактурою № СФ-0000569 від 26 липня 2018 р. га Актом № ОУ-0000521 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26 липня 2018 р., які досліджені судом.

2 серпня 2018 р. позивач, не погоджуючись з актом перевірки, подав відповідачу заперечення. Відповідачем розглянуто заперечення позивача від 2 серпня 2018 р., але висновки акту фактичної перевірки від 26 липня 2018 р. залишено без змін, про що повідомлено позивача листом.

За результатами перевірки відповідачем прийняло рішення № від 13 серпня 2018 р., згідно з яким до позивача застосовано фінансові санкції у сумі 17000 грн. 00 коп. за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на підставі абз.5 ч.2 ст.17 цього Закону і пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Приписами ч. 12 статті 15 розділу IV Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Приписами ч. 1 статті 16 розділу V Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 розділу V Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з вимогами абз. 5 ч. 2 ст. 17 розділу V Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, судом встановлено, що податковим органом притягнуто позивача до відповідальності саме за реалізацію алкогольного напою (сидр Ель «Екзотик») без наявності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а не за будь-яке інше порушення. Про це свідчить як інформація з акту перевірки, так і відомості із оскарженого податкового повідомлення-рішення, згідно з яким до позивача застосовано фінансові санкції у сумі 17000 грн. 00 коп. саме за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на підставі абз.5 ч.2 ст.17 цього Закону і пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України.

При цьому позивач заперечує факт реалізації у день фактичної перевірки алкогольного напою, а відповідач наполягає на встановленні ним такого факту.

Отже, для правильного вирішення справи слід встановити, чи підтверджується належними і достатніми доказами факт реалізації позивачем у день фактичної перевірки алкогольного напою без відповідної ліцензії.

Обґрунтовуючи свої твердження щодо цього факту, відповідач посилається на наступні докази та аргументи:

1) встановлення цього факту безпосередньо посадовими особами податкового органу під час фактичної перевірки, про що вказано в акті перевірки;

2) наявність фіскального чеку № на проданий алкогольний напій та пояснення позивача на звороті цього документа щодо конкретизації проданого товару;

3) фактичне визнання ФОП ОСОБА_1 цього факту, оскільки нею на 4 сторінці акту перевірки у рядку «зауваження» зазначено: «Екзотик ель це пунш, приходних документів немає». Крім того, позивач на звороті фіскального чеку написала «Було реалізовано сідир-ель, але фактично в чеку зазначено екзотик. 26.07.18 р. ОСОБА_1».

4) постачальником продукції ФОП ОСОБА_1 є ТОВ «Торгова група Шандрук». Відповідно до Архіву електронної звітності в номенклатурі товарів, які реалізовує ТОВ «Торгова група Шандрук», є сидр «Епс» КЕГ зі смаком «Екзотик», проте пиво зі смаком або назвою «Екзотик» відсутнє. Отже, на підставі наданих позивачем документів не можливо підтвердити реалізацію пива 26 липня 2018 р. (фіскальний чек від №).

Надаючи оцінку цим доказам, суд бере до уваги наступне. Зазначення в акті перевірки про безпосереднє встановлення факту реалізації алкогольного напою «сидр» за наведених обставин не є доказом реалізації саме вказаного алкогольного напою.

Суд бере до уваги, що назву напою у фіскальному чеку зазначено неправильно, зразків цього напою для проведення експертиз не відбиралося, документи щодо оприбуткування напою не досліджено, наявність товарних залишків аналогічного напою у продажу посадовими особами податкового органу не зафіксовано, фото та відеофіксації цього товару не здійснено, наявність маркування на кег не досліджувалося, а посадові особи податкового органу, які проводили перевірку, не є експертами і не мають повноважень здійснювати ідентифікацію придбаного напою як «сидр». Крім того, суд бере до уваги й те, що за умови відсутності у позивача ліцензії на торгівлю алкогольним напоєм «сидр» (наявна ліцензія лише на торгівлю пивом) жодних заходів посадовими особами податкового органу щодо нібито наявного у позивача алкогольного напою «сидру» не вживалося. Суд враховує при цьому, що реалізація товару здійснено з кег об'ємом 50 літрів, а працівником податкового органу у ході перевірки придбано лише 1 л напою.

За таких обставин цей доказ суд визнає таким, що не ґрунтується на матеріалах справи, є припущенням працівників податкового органу і тому не береться судом до уваги.

Суд також зазначає, що фіскальний чек № на проданий напій та пояснення позивача на звороті цього документа щодо конкретизації проданого товару також не є доказом, який би підтвердив належність проданого напою до алкогольного напою «сидр». Так, у фіскальному чеку вказано лише те, що продано товар «екзотік» вартістю 36 грн. 00 коп. Податковий орган вважає, що у чеку відображено смакові якості товару, а фактичний опис товару зазначено в поясненні на звороті чеку, а саме: «Було реалізовано сідир-ель, але фактично в чеку зазначено екзотик 26 липня 2018 р. ОСОБА_1».

Суд не погоджується з таким тлумаченням податкового органу, оскільки ні з фіскального чеку, ні з написаного на звороті пояснення фактично неможливо встановити який саме товар було реалізовано. Так, зазначення у чеку назви товару «екзотік» не надає підстав для його ідентифікації як алкогольного напою чи віднесення до «сидру», а вказане тлумачення податкового органу є лише припущенням. Ідентифікувати цей товар за вказаною назвою без його експертного дослідження, без проведення інвентаризації та без дослідження реалізації товарів позивачем за певний період на думку суду неможливо. Що стосується здійсненого позивачем напису про те, що реалізовано сидр-ель, то цей запис жодним чином не сприяє ідентифікації придбаного товару, оскільки «сидр» і «ель» є різними напоями, ці обставини є загальновідомими і окремому доказуванню не підлягають. Наведені обставини підтверджуються і наданим на звернення позивача листом постачальника ТОВ «Торгова група Шандрук», згідно з яким ель - є різновидом пива, а сидр - натуральний слабоалкогольний напій, який виробляють методом повного або часткового бродіння свіжих яблучних соків із подальшим насиченням діоксидом вуглецю … Тому, встановити що саме було реалізовано згідно з цим поясненням під назвою «сидр-ель» не надається можливим. При цьому суд звертає увагу, що позивач має ліцензію на реалізацію пива і стверджує, що ним у даному випадку під час фактичної перевірки було реалізовано саме пиво. Ці твердження позивача відповідачем також не спростовано.

За таких обставин фіскальний чек та пояснення на його звороті всупереч твердженням відповідача не є належним і достатнім доказом реалізації саме алкогольного напою «сидр», на який у позивача не було ліцензії, а тому не беруться судом до уваги.

Щодо нібито фактичного визнання позивачем факту реалізації алкогольного напою «сидр» у здійснених власноручно записах, то суд зазначає наступне. У позовній заяві позивачем зазначено, що у ході перевірки на неї здійснювався протиправний вплив посадовими особами податкового органу. Зазначення в акті перевірки наступних слів: «Екзотик ель це пунш, приходних документів немає», а також зазначення на звороті фіскального чеку таких слів «Було реалізовано сідир-ель, але фактично в чеку зазначено екзотик. 26.07.18 р. ОСОБА_1» не містить визнання факту реалізації алкогольного напою «сидр» (чи іншого алкогольного напою) без ліцензії - правопорушення, передбаченого ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Твердження відповідача про це є припущенням. Суд звертає увагу, що ці пояснення надані майже одночасно 26.07.2018, проте в акті перевірки позивачем названо реалізований товар «Екзотик ель це пунш», а у фіскальному чеку - «сидр-ель», тобто ці назви є суперечливими. Як вже зазначалося вище, вказані напої (ель, пунш, сидр) є різними і тому ідентифікувати реалізований товар на підставі наданих суперечливих пояснень неможливо.

За таких обставин наведені пояснення позивача всупереч твердженням відповідача не є належним і достатнім доказом реалізації саме алкогольного напою «сидр», на який у позивача не було ліцензії, а тому не беруться судом до уваги.

Щодо твердження податкового органу про те, що постачальником продукції ФОП ОСОБА_1 є ТОВ «Торгова група Шандрук», відповідно до Архіву електронної звітності в номенклатурі товарів, які реалізовує ТОВ «Торгова група Шандрук», є сидр «Епс» КЕГ зі смаком «Екзотик», проте пиво зі смаком або назвою «Екзотик» відсутнє, отже на підставі наданих позивачем документів не можливо підтвердити реалізацію пива 26 липня 2018 р.

З цього приводу суд зазначає про таке. Наявність в асортименті продукції ТОВ «Торгова група Шандрук» сидру «Епс» КЕГ зі смаком «Екзотик» не є доказом того, що саме цей товар було реалізовано позивачем у ході фактичної перевірки. Як встановлено судом, зразків цього напою для проведення експертиз не відбиралося, наявність товарних залишків аналогічного напою у продажу посадовими особами податкового органу не зафіксовано, фото та відеофіксації цього товару не здійснено, а згідно з дослідженими судом видатковими накладними такий товар на реалізацію позивачу не надходив. Доказів поставки цього товару позивачу відповідачем не надано, як не надано і доказів його реалізації позивачем. Тому, вказане твердження відповідача є припущенням і з цих підстав суд не бере його до уваги.

У зв'язку з цим суд погоджується також і з твердженнями позивача щодо того, що посадові особи відповідача, які здійснювали перевірку, не є експертами і не можуть ідентифікувати придбаний напій як сидр.

Отже, наведені відповідачем докази та аргументи щодо встановлення у ході фактичної перевірки факту реалізації позивачем алкогольного напою без відповідної ліцензії свого підтвердження не знайшли.

Суд зазначає, що на підставі доказів, зібраних податковим органом, які стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення, неможливо встановити який саме товар було реалізовано у ході фактичної перевірки, що виключає можливість притягнення до відповідальності за вказане вище правопорушення.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Це означає, що відповідач не зміг доказати факту реалізації позивачем алкогольного напою без відповідної ліцензії, а тому з цих підстав винесене податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем протиправно було винесено податкове повідомлення-рішення від 13 серпня 2018 р. № , отже порушено права позивача та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Наведене свідчить, що прийняте рішення відповідача було протиправним. Право позивача порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотання позивача про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 25 серпня 2018 р. № 518 позивачем сплачено судовий збір на суму 1762 грн. 00 коп.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 1762 грн. 00 коп. підлягають стягненню на його за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДФС у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № від 13 серпня 2018 р.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (код ЄДРПОУ - 39393260) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби України, адреса: вул. Народного Ополчення, 5а, м. Київ,03151, код ЄДРПОУ - 39393260.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення повного рішення суду 26 грудня 2018 року.