Справа № 369/5266/18
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/5266/18
Провадження № 2-а/369/188/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.12.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Бугайовій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві рядового поліції Стецюри Олександра Сергійовича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 02.05.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві рядового поліції Стецюри О.С. про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 02.05.2018 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02 травня 2018 року поліцейським патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві інспектор Стецюра О.С. склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 387069 за вчинення ним ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

В даній постанові інспектор поліції зазначив, що він, ОСОБА_1, 02 травня 2018 року, приблизно о 17 год. 34 хв. по вул. Марини Раскової в м. Києві, здійснив зупинку та стоянку на місці для інвалідів, позначеної знаком 5.39 та додатковою табличкою 7.17, чим порушив пункт 8.4. «е», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, за що передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020,00 грн..

Позивач зазначив, що з даною постановою він не погоджується, оскільки не вчиняв адміністративного правопорушення. Також, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, є такою, що винесена за відсутності доказів, які б підтвердили факт неправомірних дій.

Інспектор патрульної поліції Стецюра О.С., як суб'єкт владних повноважень, неправомірно розглянув на місці справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, яке не відноситься до переліку адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, як це передбачено ст. 258 КУпАП, тим самим порушив права ОСОБА_1, передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив визнати дії патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві інспектора рядового поліції Стецюри О.С. щодо складання постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 387039 від 02 травня 2018 року протиправними; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 387039 від 02 травня 2018 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

У судове засіданні відповідач інспектор 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві рядового поліції Стецюра О.С. не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 387039 від 02 травня 2018 року, яка була прийнята інспектором УПП у м. Києві рядовим поліції Стецюрою О.С. встановлено, що 02 травня 2018 року о 17 год. 34 хв в м. Києві по вул. М. Раскової , 12, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом здійснив зупинку та стоянку в межах дії знаку 5.39 з додатковою табличкою 7.17 - парковка для інвалідів, чим порушив п. 8.4 е ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 387039 від 02 травня 2018 року ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, а також застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн..

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно вимог ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновками експертів та показань свідків.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 122 цього Кодексу покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 254 КУпАП передбачає, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У поданій до суду позовній заяві позивач заперечував свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до вимог п. 2.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У своїй позовній заяві позивач зазначив, що він вимушено здійснив зупинку на місці із зазначенням розмітки «для інвалідів», оскільки він погано себе почував.

Відповідно до п. 15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки на місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим суд зазначає, що положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративні правопорушення, зокрема ст. ст. 278, 279 КУпАП на спірні правовідносини, які виникли, не розповсюджуються, оскільки у даному випадку Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення.

В даному випадку оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 387039 від 02 травня 2018 року, оформлена поліцейським патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві інспектор Стецюрою О.С. у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві рядового поліції Стецюри О.С. про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 02.05.2018 року не підлягають задоволенню, оскільки відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві рядового поліції Стецюри О.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 122, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 72, 77, 242, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві рядового поліції Стецюри Олександра Сергійовича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 02.05.2018 року відмовлено.

Повне рішення суду складено 29 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.