Справа № 713/1778/18
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 713/1778/18

Головуючий у 1-й інстанції: Кириляк А.Ю.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

26 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного інспектора з контролю за використання та озхороною земель у Чернівецькій області Пух Михайла Георгійовича, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення суб"єкта владних повноважень.,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель в Чернівецькій області Пуха Михайла Георгійовича, Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 12.11.2018 позов задоволено:

- визнано протиправною та скасовано постанову державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Пуха Михайла Георгійовича від 17.09.2018 року за №413-ДК/0189По/08/01-18 про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесять) грн.;

- провадження у справі про адмінистативне правопорушення відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.53-1 КУпАП - закрито, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема апелянта зазначає, що позивачем не надано правовстановлюючих документів на самовільно зайняту земельну ділянку, а матеріалами судової справи підтверджено самовільне зайняття позивачем земельної ділянки комунальної власності загального користування, чим створено перешкоду іншим громадянам доступу до домоволодінь.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів у відповідності до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, за результатами перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства України ОСОБА_2, при використанні земельної ділянки с.Мигове, Вижницького району, Чернівецької області, державним інспектором контролю за використанням та охороною земель Пухом М.Г. 07.09.2018 складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №413 ДК/348/АП/09/01-18, акт обстеження земельної ділянки №413ДК/99/АО/10/01-18 та протокол про адміністративне правопорушення №413 ДК/0175П/07/01-18.

Згідно вказаних матеріалів перевірки, ОСОБА_2 самовільно захопив та використовує земельну ділянку площею 0,0002 га із земель комунальної власності загального користування (дорогою), перегородивши її металевим парканом, чим створив перешкоди проходу та проїзду громадян, що є порушенням ст. ст.125, 126 Земельного кодексу України.

07.09.2018 приписом №413ДК/0182Пр/03/01-18 зобов'язано ОСОБА_2 в 10-ти денний термін усунути вказане порушення земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

17.09.2018 року державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області Пухом М.Г. винесено постанову №413-ДК/0189По/08/01-18 про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з вказаним судовим рішенням, зважаючи на наступні підстави.

Стаття 53-1 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою став протокол про адміністративне правопорушення №413 ДК/0175П/07/01-18, складений державним інспектором контролю за використанням та охороною земель Пухом М.Г. 07.09.2018

Колегія суддів зазначає, що згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Водночас, у наведеному протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі якого і винесено оскаржувану постанову, щодо вчиненого позивачем правопорушення, вказано на самовільне захоплення та використання позивачем земельної ділянки площею 0,0002 га із земель комунальної власності загального користування (дорога) перегородивши її металевим парканом, чим створено перешкоди проходу та проїзду громадян.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить необхідних реквізитів зазначених у цій статті, а саме: місце та час вчинення правопорушення.

Не містить вказаного і прийнята відповідачем постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недоведення відповідачем правомірності свого рішення, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою державного інспектора Пуха М.Г. від 17.09.2018 №413-ДК/0189По/08/01-18 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 170,00 грн. (а.с. 10).

У постанові зазначено, що позивач порушив вимоги ст.ст. 125, 126, п. «б» ст.211 Земельного Кодексу України, оскільки самовільно захопив та використовує земельну ділянку площею 0,0002 га із земель комунальної власності загального користування (дорога) перегородивши її металевим парканом, чим створив перешкоди проходу та проїзду громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, апелянт посилається на фотознімки самовільно зайнятої земельної ділянки (а.с.123-125), на яких, на думку апелянта, чітко зображено самовільно зайняту ОСОБА_2 земельну ділянку, місце розташування якої на графічному матеріалі підтверджено свідком ОСОБА_4 (а.с.105).

Однак, колегія суддів зазначає, що вказані відповідачем докази, не дають можливості встановити точне місцезнаходження ділянки, конкретну площу зайнятої позивачем земельної ділянки, а також меж та сусідніх ділянок, що б підтвердило самовільне зайняття позивачем земельної ділянки.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що із наявного в матеріалах справи, викопіювання з генерального плану Мигівської сільської ради (а.с.23) також не можливо встановити точне місцезнаходження самовільно захопленої позивачем земельної ділянки.

Інших доказів на підтвердження самовільного захоплення позивачем земельної ділянки із земель комунальної власності загального користування, відповідачем не надано, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53- 1 КпАП України,

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Загороднюк А.Г. Драчук Т. О.