Справа № 420/6808/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6808/18
УХВАЛА

02 січня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши матеріали позовної заяви Центрального об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до малого колективного підприємства №576 про стягнення заборгованості,–

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2018 року до суду надійшов позов Центрального об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до малого колективного підприємства №576, в якому позивач просить суд стягнути з малого колективного підприємства №576 заборгованість перед Центральним об’єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі в сумі 13036,78 грн. на покриття витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись зі змістом адміністративного позову, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Згідно з п.5 та п.8 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, позивачем не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 2 статті 79 КАС України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

У позовній заяві зазначено, що мале колективного підприємства №576 зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси і знаходиться на обліку як платник внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування.

Однак, позивачем не надано до суду доказів того, що мале колективного підприємства №576 зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси і знаходиться на обліку як платник внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування;

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду вказані докази (з доказами направлення їх копій на адресу відповідача).

При цьому суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч.4-5 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України “Про судовий збір”.

Предметом позову в даному випадку є стягнення з малого колективного підприємства №576 заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 13036,78 грн.

Отже, адміністративний позов містить вимогу майнового характеру.

Згідно п.3 ч.2 ст.4 Закону України “Про судовий збір” (в редакції, яка діяла станом на дачу подачі позовної заяви) за подання до суду адміністративного позову майнового характеру суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2018 рік” з 1 січня 2018 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1762,00 гривень.

Отже, за подачу адміністративного позову з даними вимогами Центральне об’єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі повинне сплатити суму судового збору у розмірі 1762,00 грн. (13036,78*1.5%=195,55, що є меншим від мінімального розміру судового збору).

Однак, до позовної заяви позивачем не додано доказів сплати судового збору.

Натомість, одночасно з адміністративним позовом позивач у позовній заяві просить суд звільнити його від сплати судового збору.

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач посилаючись на п.18 ч.1 ст.5 (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року), ч.2 ст.8 Закону України “Про судовий збір” зазначає, що бюджетом Пенсійного фонду України на 2018 рік кошти на сплату судового збору не передбачені.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України “Про судовий збір” № 3674-VI. Відповідно до ч.2 ст.8 вказаного Закону: суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначене положення закону кореспондується з приписами ч.1 ст.133 КАС України, а саме: суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч.1 ст.77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору”, Кабінет Міністрів України зобов’язав забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору. З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обов’язком позивача, а тому зловживання правом на звільнення від його сплати є неприпустимим.

Разом з тим, суддя вважає, що наведені позивачем обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Суддя зазначає, що факт подачі позову неприбутковою державною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Вивчивши доводи позивача, наведені в якості підстав для задоволення клопотання та враховуючи, що факт подачі позову неприбутковою державною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, суддя приходить до висновку, що наведені ним обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.2 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, а позивач не надав до суду платіжне доручення у встановленому приписами Закону України “Про судовий збір” порядку, суддя приходить до висновку, що поданий адміністративний позов не відповідає приписам КАС України.

Згідно ч. 1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду інформації про місцезнаходження оригіналів доказів, копії яких додані до позовної заяви, копій доказів про необхідність надання яких зазначено судом (з доказами направлення їх копії на адресу відповідача) та доказів сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору – відмовити.

Позов Центрального об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до малого колективного підприємства №576 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Встановити позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Вовченко