Справа № 521/12399/18
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/264/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.,

при секретарі судового засідання: Власової В.В.,

за участі сторін:

позивача не прибув,

представника відповідача - Державної екологічної інспекції в Одеській області - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з адміністративним позовом ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: 65000, АДРЕСА_1, до Державної екологічної інспекції в Одеській області, місцезнаходження: 65058, м. Одеса, вул. пр-кт Шевченка, 12, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на таке.

12.07.2018 р. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Державної екологічної інспекції у Одеській області ОСОБА_2, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000924 на неї - ОСОБА_1 та визнано її винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивачка вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм права, у звязку з чим, є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки вона не здійснювала вказане порушення.

Також, вважає, що у Відповідача не було повноважень для здійснення

позапланової перевірки, а тому і з цих підстав, на думку позивачки, Постанова про накладення адміністративного стягнення від 12.07.2018 р. № 000924 винесена неправомірно.

Позивачка вважає, що підстави для складання протоколу та постанови відносно неї є надуманими та незаконними.

Тобто, позивачка висловила незгоду з процедурою розгляду справи, оскільки вважає, що обмежено її права на захист, щодо допиту свідків та дослідження інших відомостей, які мають суттєве значення для всебічного і обєктивного встановлення всіх обставин справи та винесення законного рішення.

Тому позивачка звернулася з зазначеним позовом до суду.

Позивач надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча судом неодноразово відкладався розгляд справи та чотири рази справа призначалась до розгляду, незважаючи на те, що законом передбачено по даній категорії справ скорочені терміни розгляду справ, але відповідач своїм правом не скористався та не прибув у судове засідання.

Так, судом справа була призначена до розгляду на 15 серпня 2018 року, відповідач, отримав копію позову, додатки до нього та ухвалу суду.

Проте, в призначений до розгляду час, представник відповідача прибув у судове засідання, але за його клопотанням була оголошена перерва у підготовчому засіданні та надано час представнику відповідача підготувати відзив на позов.

04 вересня 2018 року, до канцелярії суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому відповідачем вказано, що Державна екологічна інспекція в Одеській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується.

Відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 5, 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Інспекція проводить планові перевірки відповідно до річних планів, які затверджуються Державною екологічної інспекцією України. Позапланові перевірки проводять відповідно до ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами: місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог природоохоронного законодавства, у тому числі про охорону земель, надр.

Також, Державна екологічна інспекція в Одеській області вживає в межах компетенції, заходи щодо виявлення і притягнення до встановленої законодавством відповідальності і фізичних осіб, які порушують природоохоронне законодавство.

Саме в рамках таких заходів було виявлено факт пошкодження дерев до ступеня припинення росту і ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

На позовну заяву ОСОБА_1, яка зазначила про факт відсутності самої події правопорушення, оскільки не мало місце порушення ні громадського порядку, ні власності, прав громадян, представником відповідача вказано, що Державна екологічна інспекція в Одеській області зазначає, що правопорушення за яким було притягнуто Позивача (ст. 153 КУпАП) міститься в главі 11 КУпАП.

Також, представником відповідача вказано, що він вважає за необхідне зазначити, що державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Одеської області заповнюють протоколи про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративних стягнень, відповідно до вимог ст. ст. 256, 283 КУпАП та інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом: Мінприроди від 05.07.2004 № 264.

Крім того, представник Державної екологічної інспекції в Одеській області вказав, що він звертає увагу, що Позивач не вірно тлумачить норми законодавства та намагається ввести в оману Суд, а саме відповідно до вимог КУпАП та інструкції №264, копія постанови у триденний термін вручається або надсилається особі, щодо якої її винесено.

Проте, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області відразу після розгляду справи про адміністративне правопорушення було вручено особисто ОСОБА_1 І, її примірник постанови про що свідчить її підпис на їх примірнику постанови.

Також, представник відповідача вказав, що в постанові №000924 зазначено дату вручення постанови, а саме 12.07.2018 року та наявний підпис правопорушника, а тому, на його думку, твердження Позивача в даній частинні є необгрунтованими.

З огляду на вказане, відповідач вказав, що постанова про накладення адміністративного стягнення №000924 повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП і інструкції та державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області було розяснено порядок і строки оскарження постанови, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

На підтвердження вказаного представником відповідача було долучено до відзиву ксерокопію постанови, супровідного листа судді та поштового конверту, яким суд направив відповідачу поштову кореспонденції. (а.с.28-34)

Доказів, на які посилався відповідач та які б підтверджували вказане у відзиві, відповідачем до відзиву не долучено.

У звязку з ненаданням доказів до відзиву, судом переносився розгляд справи, надаючи можливість відповідачу надати належні докази у справі на підтвердження правомірності своїх дій.

Так, у звязку з неявкою відповідача у судове засідання в призначений день і час та необхідністю вивчення у судовому засіданні, оригіналів матеріалів адміністративної справи, судом було відкладено розгляд справи на 06 листопада 2018 року.

Відповідач отримав 08.10.2018 року повістку (про слухання справи - 06 листопада 2018 року), про що свідчить повідомлення про вручення вказаного, відповідачу.(а.с.45).

Проте, в призначений 06 листопада 2018 року час, представник відповідача не прибув у судове засідання.

У звязку з неявкою відповідача у судове засідання в призначений день і час, та необхідністю вивчення оригіналів матеріалів адміністративної справи у судовому засіданні, судом було відкладено розгляд справи на 13 грудня 2018 року.

Відповідач отримав 19.11.2018 року повістку (про слухання справи 13 грудня 2018 року), про що свідчить повідомлення про вручення вказаного, відповідачу. (а.с.52).

Проте, в призначений 13 грудня 2018 року час, представник відповідача не прибув у судове засідання.

У звязку з тим, що по справі надмірно затягнуті строки розгляду, тоді як дана категорія справ розглядається в короткі терміни, суд не вбачає підстав для чергового перенесення розгляду справи із-за неявки в судове засідання відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Згідно до п.п. 2.1.Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, 05.07.2004 № 264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 липня 2004 р за № 934/9533, при вчиненні громадянами і посадовими особами адміністративних правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища уповноважені на те посадові особи органів Держекоінспекції України та громадські інспектори з охорони довкілля, складають протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно до п.п. 2.3. цієї ж Інструкції, протокол складається на місці виявлення правопорушення. У разі неможливості складення протоколу на місці вчинення

правопорушення, якщо складання протоколу є обов'язковим, посадові особи органів Держекоінспекції України можуть доставляти порушника(ів) до органів, визначених у статті 259 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2.4. зазначеної Інструкції, при складанні протоколу вказується, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, пояснення порушника; заподіяна матеріальна шкода (у разі наявності); відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляра протоколу.

Підпунктом 2.11. Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, встановлено, що протокол підписується особою, яка його склала, порушником (законними представниками) і свідками, якщо вони є. У разі відмови порушника від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Однак, згідно до ксерокопії протоколу від 12.07.2018 року №000924, підпис порушника в ньому відсутній та відсутній запис, що порушник відмовився від підписання протоколу.

Також, згідно до ксерокопії протоколу від 12.07.2018 року №000924, ОСОБА_1 в м.Одеса вул. Ген. Петрова, 28-а здійснила 12.07.2017 року знищення трьох дерев.

Крім того, незважаючи на вказане Інструкцією, всупереч встановленому зазначеними підпунктами Інструкції, пояснення ОСОБА_1, як порушника, не долучено до складеного протоколу.

Заподіяна матеріальна шкода в протоколі не зазначена, а лише вказано, що вона розраховується.

Також, Підпунктом 2.13. Інструкції встановлено, що особа, яка склала протокол, роз'яснює порушнику його права та обов'язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі, та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Проте, в графі протоколу про розяснення прав порушнику, підпис ОСОБА_1, відсутній.

Також, всупереч встановленому зазначеними підпунктами Інструкції, в протоколі відсутня відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляра протоколу та не зазначено яким чином було вручено ОСОБА_1 цей другий екземпляр протоколу.

Крім того, відсутні докази, що порушнику вручено чи надіслано повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно до п.п. 3.2. цієї ж Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається в п'ятнадцятиденний строк, з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до п.п. 3.3. зазначеної Інструкції, справа розглядається в присутності порушника, або його законного представника. Розгляд справи при відсутності порушника може бути лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення порушника про місце і час розгляду справи (наявність отриманого порушником повідомлення про дату та місце розгляду справи, засвідченого підписом порушника чи працівника поштового відділення) і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, доказів того, чи була позивачка належним чином повідомлена щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто чи є дані про своєчасне сповіщення порушника про місце і час розгляду справи (наявність отриманого порушником повідомлення про дату та місце розгляду справи, засвідченого підписом порушника чи працівника поштового відділення), відповідачем до суду не було надано.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що матеріалів ксерокопії справи про адміністративне правопорушення, відповідачем до суду не надано, справи про адміністративне правопорушення для огляду її в судовому засіданні, також відповідачем не надано.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначено главою 22 КУпАП.

Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

12.07.2018 р. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Державної екологічної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 була винесена постанова № 000924 про те, що о 12 годині 30 хвилин 12 липня 2017року ОСОБА_1 допустила порушення, а саме нею здійснено знищення трьох дерев, а тому її визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення, у сумі 340 грн.(а.с.32).

Більш того, не встановивши шкоду, та вину позивачки, 20.07.2018 року відповідачем направлено позивачці Претензію, в якій вказано, що вона повинна сплатити 2100 грн.

У звязку з цим, суд звертає увагу відповідача на те, що статтею 38 КУпАП, законодавцем встановлено строки накладення адміністративного стягнення.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці, з дня вчинення правопорушення.

Проте, представник Державної екологічної інспекції в Одеській області, всупереч встановленим нормам Заакону, склала 12.07.2018 р. протокол, і постанову № 000924 про події однорічної давності, а саме, що о 12 годині 30 хвилин - 12 липня 2017року було знищено три дерева.

Також, виходячи з доказів, вивчених у судовому засіданні, у спірній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення саме позивачкою адміністративного правопорушення однорічної давності, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилалась позивачка чи встановлених останньою, доводів.

Між тим, у відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається саме на відповідача.

Як вбачається з наданих кcерокопій фотознімків з місця події, наданих позивачем: біля будинку знаходиться грузовий автомобіль з автовишкою, біля якого знаходяться особи чоловічої статі, які підрізують гілки дерев.

Коли саме було підрізання гілок дерев та хто ці особи, і якій організації належить вказаний автомобіль, відповідачем до суду доказів не надано, як і не надано доказів того, де саме, яким чином та коли саме позивачка підрізала дерева, які знаряддя праці вона використовувала при цьому.

Наразі, з ксерокопій фотознімків неможливо встановити де було здійснено підрізання дерев невідомими особами чоловічої статі з використанням автотранспорту та коли саме, оскільки представники відповідача при складанні протоколу та постанови ці питання не досліджували, і представник відповідача у судові засідання під час розгляду справи, не зявився.

Відтак, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.153 КУпАП не підтверджено.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Згідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд враховує те, що відповідач не надав до суду належні докази з місця події, згідно яких, можливо було б підтвердити факт скоєння поравопорушення позивачем по справі.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, ст. 8 КАС України та ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно п. 53 Рішення ЄСПЛ по справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03); суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, закон покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Проте, Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинуватості, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, враховуючи вимоги ч.2 ст. 77 КАС України, з огляду на встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини, у суду відсутні, а відповідачем не доведено факт скоєння правопорушення позивачем, яке в свою чергу, стало підставою для кваліфікації дій позивача за спірною постановою за ст.153 КУпАП, суд вважає, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права, враховуючи те, що відповідачем по справі не надано доказів щодо правомірності свого рішення, за таких обставин, адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Згідно до ст. 288 КпАП України, позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 77, 90, 241-246, 250; п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України; ст. ст. 38, 153, 251, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 000924 Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Державної екологічної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення від 12 липня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 153 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення, у виді штрафу, в розмірі 340 грн., визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_1, - закрити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 286, 295, 297 КАС України, до Пятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Н.В. Мирончук