Справа № 0440/5322/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Справа № 0440/5322/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до Відділу освіти Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про стягнення 101696,40 грн., -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2018р. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулося з адміністративним позовом до Відділу освіти Чечелівської районної у місті Дніпрі ради та просить стягнути з відповідача суму платежів, що підлягає капіталізації у розмірі 101696,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.12.2017 року на веб-порталі адміністративних послуг Міністерства юстиції України оприлюднено відомості стосовно припинення в результаті ліквідації Відділу освіти Чечелівської районної у місті Дніпрі ради з зазначенням інформації про призначення ліквідатора з припинення вказаної юридичної особи. З урахуванням наведеного, в оголошенні встановлено граничного строку - 07.02.2018р., для заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи відповідача 05.02.2017р. Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області за адресами: відповідача та ліквідаційної комісії юридичної особи, направлено заяву про визнання кредиторських вимог на загальну суму 101696,40 грн. Вказані вимоги складаються з платежів, що випливають з обов'язків Відділу освіти Чечелівської районної у місті Дніпрі ради перед застрахованою особою - ОСОБА_2, внаслідок заподіяння останній шкоди життю та здоров'ю від нещасного випадку, що стався з працівником Відділу освіти Чечелівської районної у місті Дніпрі ради. Позивач зазначив, що згідно ст.11 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування" №1105-ХІУ від 23.09.1999р. ( далі - Закон №1105), ст.ст.104, 105, 111, 112, 1200, 1205 ЦК України та постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000р. №765 обов'язок страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації, а не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута, але й за інших підстав, передбачених законодавством, що підтверджено і постановою Верховного Суду України від 26.06.2012р. № 21-156а12. Зважаючи на те, що відповідач є страхувальником, на якого Законом №1105 покладено обов'язок нарахування та сплати в установленому порядку страхових внесків до Фонду, припиняється шляхом ліквідації, на нього поширюються вимоги цього Закону та положення Порядку капіталізації платежів, а у Фонду виникають встановлені законом підстави для капіталізації страхових виплат у зв'язку з ліквідацією такої юридичної особи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2018р. було відкрито провадження у даній справі та зобов'язано відповідача, зокрема, надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву (а.с. 2).

Відповідач на виконання вимог ухвали суду від 20.07.2018р. відзив на позов не надав без поважної причини, про розгляд справи у спрощеному провадженні повідомлений належним чином згідно до вимог ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами (а.с. 33).

У відповідності до вимог ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у справі.

Згідно відомостей, наявних у ЄДРПОУ, 07.12.2017р. до Єдиного державного реєстру було внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи щодо припинення юридичної особи відповідача в результаті ліквідації, при цьому, призначено ліквідатора з припинення вказаної юридичної особи - ОСОБА_3, датою публікації повідомлення у спеціальному друкованому засобі масової інформації є 07.12.2017р., термін, до якого повинні бути подані вимоги кредитора 07.02.2018р., що підтверджується відомостями з ЄДРПОУ, копія яких наявна у справі (а.с. 11-13, 14).

З 01.01.2018р. потерпілій внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2 призначено перераховану щомісячну страхову виплату в розмірі 651,90 грн., що підтверджується копіями акту №1 від 11.11.2004р., виписки з акта огляду МСЕК від 25.01.2005р. та постанови про призначення щомісячної страхової виплати №0402/6042/6042 від 10.01.2018р. (а.с.17-20).

У зв'язку з ліквідацією відповідача як юридичної особи за наведеним позивачем у позові розрахунком позову, встановлено, що сума щомісячних платежів щодо страхових виплат потерпілій особі - ОСОБА_2 склалася на загальну суму 101696,40 грн., виходячи із розрахунку (651,90 грн. х 156 міс. = 101696,40грн.) (а.с.16).

Позивач у зв'язку із відсутністю виплати вказаних платежів просить стягнути з відповідача на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області грошову суму платежів, що підлягає капіталізації у розмірі 101696,40 грн. посилаючись на те, що відповідач є страхувальником на якого Законом №1105 покладено обов'язок по нарахуванню та сплаті в установленому порядку страхових внесків до Фонду та у разі ліквідації відповідача на нього поширюються вимоги цього Закону та положення щодо Порядку капіталізації платежів, у порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000р. №765.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

За приписами ч.2 ст.1205 ЦК України у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Згідно п.5 ч.1 ст.11 Закону №1105 джерелами формування коштів Фонду разом із іншими є капіталізаційні платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок нарахування та умови сплати капіталізаційних платежів у разі ліквідації юридичної особи страхувальника затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000р. №765 (далі Порядок).

Так, абзацом 2 п.1 вказаного Порядку, встановлено, що капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Згідно п.5-1 вказаного Порядку, суми платежів, капіталізованих відповідно до зазначених вимог у процесі ліквідації суб'єкта підприємницької діяльності банкрута, перераховуються ліквідатором (арбітражним керуючим) робочому органу виконавчої дирекції Фонду, у якому суб'єкт підприємницької діяльності перебуває на обліку.

Аналіз вищевказаних норм чинного законодавства свідчить про те, що капіталізація платежів платоспроможної особи, яка ліквідується, здійснюється на підставі вищенаведеного Порядку. При цьому, вказаним Порядком передбачений обов'язок страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації, а не лише у випадку ліквідації банкрута.

Зазначена правова позиція узгоджується із позицією Верховного Суду України, яка викладена у його постанові від 26.06.2012р. у справі №21-156а12, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права згідно до вимог ч.2 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, як свідчать матеріли справи, 07.12.2017р. до ЄДРПОУ було внесено відомості про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи відповідача щодо припинення юридичної особи відповідача в результаті ліквідації без правонаступництва (а.с.11, 69-77).

За таких обставин та з урахуванням аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань відповідача перед потерпілими внаслідок нещасного випадку на виробництві та з урахуванням ліквідації відповідача як юридичної особи без правонаступництва.

Відповідно до ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач відзив на позов не надав без поважної причини, жодних доказів правомірності не сплати капіталізаційних платежів, нарахованих позивачем з урахуванням встановлених обставин у справі за заявою позивача про визнання кредиторських вимог та виходячи з вищенаведених норм чинного законодавства суду не надав.

Зважаючи на те, що Відділ освіти у Чечелівському районі у місті Дніпрі ради ліквідується рішенням учасників без правонаступництва, а відтак щомісячні платежі мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілій особі у встановленому законом порядку, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення з Відділ освіти у Чечелівському районі у місті Дніпрі ради капіталізованих платежів на загальну суму 101696,40 грн.

Разом з тим, позивачем наведено достатньо підстав та надано доказів, які свідчать про правомірність нарахування капіталізаційних платежів за зобов'язаннями відповідача як юридичної особи, яка ліквідується без правонаступництва у відповідності до вимог вищенаведеного чинного законодавства України.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача капіталізаційних платежів у сумі 101696,40 грн. та наявність усіх обґрунтованих підстав для їх задоволення, виходячи з вищенаведених обставин та норм законодавства України.

За викладених обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 90, 132, 139, 193, 194, 205, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до Відділу освіти Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про стягнення 101696,40 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Відділу освіти Чечелівської районної у місті Дніпрі ради (49009, м.Дніпро, просп. Сергія Нігояна, буд. 27-А, ) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 93, ) - суму платежів, що підлягають капіталізації в загальній сумі 101696,40 грн. ( сто одна тисяча шістсот дев'яносто шість грн. 40 коп.).

Розподіл судових витрат не здійснюється згідно до вимог ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження) відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва