Справа № 807/486/18
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2018 року м. Ужгород№ 807/486/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

сторони у судове засідання не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Міністерства екології та природних ресурсів України до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення (з урахуванням уточнених позовних вимог), -

В С Т А Н О В И В:

Міністерство екології та природних ресурсів України звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С., в якому просить: 1) визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 20.03.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.; 2) визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 02.05.2018 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.; 3) визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 02.05.2018 про надіслання повідомлення до органів досудового розслідування.

В судове засідання сторони не прибули, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини не прибуття суду не повідомили.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 р. позовну заяву Міністерства екології та природних ресурсів України до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. в частинах визнання протиправною та скасувати постанови державного виконавця від 20.03.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.; та визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 02.05.2018 про надіслання повідомлення до органів досудового розслідування - повернуто позивачеві.

Вказану ухвалу суду представник позивача оскаржив в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.18 р. №857/1913/18 ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року у справі № 807/486/18 залишено без змін.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 р. відкрито провадження у адміністративній справі за позовом Міністерства екології та природних ресурсів України до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. про визнання протиправним та скасування рішення в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 02.05.2018 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року провадження у справі було зупинено у зв'язку із зверненням представника позивача з клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням за результатами перегляду ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 р. в адміністративній справі №807/486/18 в апеляційному порядку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року провадження у справі №807/486/18 поновлено.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року замінено первісного відповідача в адміністративній справі за позовом Міністерства екології та природних ресурсів України до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. про визнання протиправним та скасування рішення, на належного - Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001 м. Київ, вул. Городецького, 13, код ЄДРПОУ - 00015622).

Уточнені позовні вимоги позивач аргументує тим, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2010 р., залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 19.06.2012 р., постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.07.2010 р. за позовом ОСОБА_2 до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України скасовано та зобов'язано останнього привести у відповідність до чинного законодавства правовий статус осіб, права та обов'язки яких зачіпаються винесеними постановами, зокрема вирішити питання про поновлення на попередній посаді ОСОБА_3 Вимогою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.01.2018 р. №51271525/20.1/10 зобов'язано Міністерство екології та природних ресурсів України негайно виконати вимоги виконавчого листа №2а-1278/10/0070, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом. Однак листом від 22.02.2018 р. №5/5-11/1940-18 позивач повідомив про неможливість виконати рішення суду у зв'язку з відсутністю переходу прав та обов'язків від Міністерства охорони навколишнього природного середовища України до Міністерства екології та природних ресурсів України та на підставі ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження. Проте даного листа відповідачем не враховано та винесено постанову від 20.03.2018 р. про накладення на Міністерство штраф у розмірі 5100,00 грн. Постановою державного виконавця від 14.05.2018 р. на позивача накладено штраф у розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений строк. Таке рішення вважає протиправним з огляду на те, що боржником за виконавчим листом №2а-1278/10/0070 було Міністерство охорони навколишнього природного середовища України. Проте відповідно до указу Президента України від 09.12.2010 р. №1085/2010 таке реорганізовано, в результаті чого створено Міністерство екології та природних ресурсів України, Державна екологічна інспекція України та Державна служба геології та надр України. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 р. скасовано ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.05.2015 р. про заміну сторони виконавчого провадження, а у задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено. Окрім того, відповідно до рішення суду питання щодо поновлення ОСОБА_3 носило комплексний характер та не могло бути вирішено лише Міністерством, а до такого подання від Державної екологічної інспекції України про призначення ОСОБА_3 не надходило.

05 вересня 2018 року представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву №5-2744 від 04.09.2018 р., відповідно до якого дії державного виконавця вважає законними та такими, що вчинені з дотриманням вимог законодавства. Так, зокрема, боржника у виконавчому провадженні №51271525 замінено постановою державного виконавця від 11.06.2016 р. з врахуванням ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2013 р. про роз'яснення рішення суду у зв'язку з надходженням повідомлення Міністерства екології та природних ресурсів України про те, що Міністерство охорони навколишнього природного середовища України перебуває у стані припинення та не може виконати рішення суду. Вказана постанова державного виконавця оскаржена в судовому порядку, однак ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 р. позов залишено без розгляду. Отже, постанова державного виконавця від 11.08.2016 р. про заміну сторони виконавчого провадження не скасована, а отже боржником являється Міністерство екології та природних ресурсів України. У зв'язку з чим на адресу позивача було направлено вимогу від 31.01.2018 р. про виконання рішення суду. Однак така залишена без виконання. Тому, враховуючи вимоги ст. 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження», боржника було притягнуто до відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2010 р., залишеної без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 19.06.2012 р., видано виконавчий лист №2а-1278/10/0770/2014 р. від 15.11.2010, відповідно до якого Міністерство охорони навколишнього природного середовища України зобов'язано привести у відповідність до чинного законодавства правовий статус осіб, права та обов'язки яких зачіпаються винесеними постановами, зокрема вирішити питання про поновлення на попередній посаді ОСОБА_3 (арк. спр. 131).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2013 р. роз'яснено постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2010 року, що внаслідок скасування постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 липня 2010 року у справі №2а-1278/10/0770 та прийняття постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2011 року у цій же справі виконати судове рішення в частині вирішення питання про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Закарпатській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Закарпатській області, зобов'язано Міністерство охорони навколишнього природного середовища України чи/або його правонаступника (-и) в межах повноважених повноважень, визначених нормативно-правовими актами, а саме:

- Міністерство екології та природних ресурсів України в особі Міністра погоджує призначення ОСОБА_3 на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Закарпатській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Закарпатській області;

- Державна екологічна інспекція України вирішує питання призначення ОСОБА_3 на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Закарпатській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Закарпатській області (акр. спр. 153 - 156).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №51271525 від 31 травня 2016 року за заявою стягувача від 24.05.2016 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2а-1278/10/0770 від 15.04.2011, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом, та зобов'язано боржника самостійно виконати рішення суду у строк до 07 червня 2016 року. (акр. спр. 143). Зазначену постанову направлено на адресу боржника супровідним листом №523/20.1/10 від 31.05.2016 р. (акр. спр. 144).

Листом від 10 червня 2016 року №5/3-6/5471-16 Міністерство екології та природних ресурсів України повідомило Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що у зв'язку з тим, що Міністерство охорони навколишнього природного середовища України перебуває у стані припинення, останнє зможе виконати рішення суду лише після призначення в установленому законом порядку голови комісії з проведення реорганізації Міністерства охорони навколишнього природного середовища України (акр. спр. 150).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. ВП №51271525 від 11 серпня 2016 року замінено боржника у виконавчому провадженні з Міністерства охорони навколишнього природного середовища України на його правонаступника - Міністерство екології та природних ресурсів України. Вказана постанова скерована разом з вимогою про негайне виконання виконавчого листа на адресу позивача супровідним листом №523/20.1/10 від 11.08.2016 р. (акр. спр. 157 - 160).

Не погоджуючись з постановою державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження від 11 серпня 2016 року, Міністерство екології та природних ресурсів України оскаржило таку до Закарпатського окружного адміністративного суду, однак у зв'язку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання ухвалою суду від 22 листопада 2017 року №807/1167/16 позов залишено без розгляду (акр. спр. 168 - 169).

31 січня 2018 року Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направив на адресу Міністерство екології та природних ресурсів України вимогу державного виконавця №51271525/20.1/10 про негайне виконання виконавчого листа №2а-1278/10/0770 від 15.04.2011 (акр. спр. 170 - 171).

Однак Міністерство екології та природних ресурсів України листом №5/5-11/1940-18 від 22.02.2018 р. повідомило про неможливість виконання рішення суду у зв'язку з тим, що боржником по справі є Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, яке перебуває у процесі припинення, а згідно з рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 р. ОСОБА_3 відмовлено у заміні сторони виконавчого провадження. Переходу прав та обов'язків від Міністерства охорони навколишнього природного середовища України до Міністерства екології та природних ресурсів України не відбулося, а тому останнє не є боржником в даному виконавчому провадженні, у зв'язку з чим просить винести постанову про закінчення виконавчого провадження (акр. спр. 172 - 174).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. ВП №51271525 від 20 березня 2018 року, керуючись ст.ст. 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання рішення суду накладено на боржника - Міністерство екології та природних ресурсів України штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн., повідомлено про необхідність виконання рішення суду протягом 3 робочих днів, а також попереджено, що за невиконання рішення суду боржник несе кримінальну відповідальність (акр. спр. 179 - 180). Зазначена постанова державного виконавця направлена на адресу позивача супровідним листом від 20.03.2018 р. №51271525/20.1/10 та отримана останнім 02 квітня 2018 року (акр. спр. 37).

Не погоджуючись із зазначеною постановою Міністерство екології та природних ресурсів України направило на адресу Міністерства юстиції України клопотання в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» №432/11-18 від 05.04.2018 р. про здійснення перевірки виконавчого провадження №51271525 (акр. спр. 184 - 188).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. ВП №51271525 від 02 травня 2018 року, керуючись ст.ст. 63, 65 та 75 Закону України «Про виконавче провадження», за повторне невиконання рішення суду накладено на боржника - Міністерство екології та природних ресурсів України штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн. (акр. спр. 208 - 209). Зазначена постанова державного виконавця направлена на адресу позивача супровідним листом від 02.05.2018 р. №51271525/20.1/10 та отримана останнім 14 травня 2018 року (акр. спр. 14).

Вважаючи постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. ВП №51271525 від 20 березня 2018 року та 02 травня 2018 року протиправними, з метою захисту своїх прав Міністерство екології та природних ресурсів України звернулося з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон).

Так, ст. 1 даного Закону встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. ВП №51271525 від 11 серпня 2016 року замінено боржника у виконавчому провадженні з Міністерства охорони навколишнього природного середовища України на його правонаступника - Міністерство екології та природних ресурсів України.

Вказана постанова державного виконавця оскаржена в судовому порядку, однак позов Міністерства екології та природних ресурсів України у зв'язку з повторною неявкою представника позивача у судове засідання ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року №807/1167/16 залишено без розгляду (акр. спр. 168 - 169). Тому суд констатує, що станом на день розгляду даної адміністративної справи зазначена постанова є чинною.

Ст. 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Норми статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 1402-VIII 02.06.2016 р. також регламентують обов'язковість судових рішень. Так, зокрема, ч. 2 ст. 13 зазначеного законодавчого акта визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Отже, обов'язковість рішень суду являється однією з основних засад судочинства.

Порядок виконання рішення про поновлення на роботі регламентується нормами ст. 65 Закону Так, зазначеною статтею передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Ч.ч. 2, 3 ст. 63 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Ст. 18 Закону встановлені права та обов'язки виконавців. Так, відповідно до п. 16 ч. 3 зазначеної статті, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом

Ч. 4 ст. 18 Закону регламентовано обов'язковість вимоги виконавця щодо виконання рішень на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Нормами ст. 75 Закону встановлена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Ч. 2 ст. 75 Закону передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють порядок здійснення виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що держава гарантує поновлення порушеного права робітника на працю шляхом виконання рішення суду в примусовому порядку. Обов'язки щодо забезпечення виконання рішення суду покладено на органи державної виконавчої служби, вимоги якої є обов'язковими для виконання сторонами виконавчого провадження. За невиконання рішення суду без поважних причин до боржника застосовується відповідальність, передбачена законом.

Судом встановлено, що рішення суду у справі №2а-1278/10/0770 не виконано. Вказана обставина представником позивача не заперечується.

У зв'язку з невиконанням рішення суду на Міністерство екології та природних ресурсів України постановою державного виконавця від 20.03.2018 р. накладено штраф у розмірі 5100,00 грн., відповідно до положень ст. 75 Закону.

Позовні вимоги щодо оскарження зазначеної постанови повернуто позивачу ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 р., залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.18 р., а тому не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

У зв'язку з чим суд вважає, що постанова державного виконавця від 20.03.2018 р. станом на день є чинною, а тому підлягає обов'язковому виконанню.

Оскаржена постанова державного виконавця ВП №51271525 від 02 травня 2018 року, що є предметом розгляду даної адміністративної справи, прийнята у зв'язку з повторним невиконанням боржником вимоги державного виконавця щодо виконання рішення суду.

Суд зазначає, що норми Закону надають право сторонам виконавчого провадження оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби у разі, якщо вони вважають, що такі порушують їх права та обов'язки та є протиправними.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день розгляду даної адміністративної справи постанови державного виконавця у виконавчому провадженні №51271525 від 11.08.2016 р. та від 20.03.2018 р. судом визнані протиправними та скасовані не були, а отже, в силу норм Закону є обов'язковими для виконання.

З огляду на вищезазначене, враховуючи повторне невиконання рішення суду у справі №2а-1278/10/0770 постанова про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. є правомірною та скасуванню не підлягає.

Ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши вищенаведені обставини справи крізь призму законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Міністерства екології та природних ресурсів України (місцезнаходження: вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35, м. Київ 35, 03035, код ЄДПРОУ - 37552996) до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (місцезнаходження: вул. Городецького, буд. 13, м. Київ 1, 01001, код ЄДРПОУ - 00015622) про визнання протиправним та скасування рішення (з урахуванням уточнених позовних вимог) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

Повний текс рішення виготовлено 08 січня 2019 року.

СуддяР.О. Ващилін