Справа № 488/2297/18
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2297/18
Провадження № 2-а/488/130/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.12.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Тузові Р.О.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що постановою серії ВР № 143124 від 21.05.2018 року, яка була винесена інспектором 4-ї роти 3-го батальйону УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції ОСОБА_3, він був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою на нього був накладений штраф у розмірі 425 грн. Згідно вказаної постанови, позивач 21.05.2018 р. керував автомобілем НОМЕР_1 у м. Миколаєві та рухався по пр. Богоявленському в районі будинку № 313, на дорозі, що має по дві смуги для руху в кожному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п. 11.4 ПДР України.

Позивач не погодився із вказаною постановою та вказав, що 21.05.2018 р. близько 07 год. 30 хв. він керував належним йому автомобілем НОМЕР_1 і рухався по вул. Самойловича в бік пр. Богоявленського, після чого повернув направо на пр. Богоявленський, а потім він повернув наліво на вул. Самойловича в бік ринку. Позивач вказав, що він не порушував ПДР України, оскільки в місці повороту був розрив суцільної лінії дорожньої розмітки, що дозволяло зробити цей маневр, однак поліцейські не взяли до уваги його пояснення та безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні по справі позивач свій позов підтримав у повному обсязі з вищевикладених підстав та просив його задовольнити.

Представник відповідача подав заяву про слухання справи у його відсутність та відзив, у якому заперечував проти позову через те, що оскаржувана позивачем постанова була винесена обґрунтовано та правомірно, і позивач був притягнений до адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення при обставинах, що вказані в оскаржуваній постанові.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Частина друга статті 122 КУпАП визначає, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою серії ВР № 143124 від 21.05.2018 року, яка була винесена інспектором 4-ї роти 3-го батальйону УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції ОСОБА_3, позивач був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 425 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач 21.05.2018 р. близько 07 год. 35 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 у м. Миколаєві та рухався по пр. Богоявленському в районі будинку № 313, на дорозі, що має по дві смуги для руху в кожному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п. 11.4 ПДР України.

Пунктом 11.4 ПДР України визначено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1)залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2)скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3)скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірність винесеної відносно позивача постанови та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Зі змісту наведених норм закону суд робить висновок, що обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналізуючи здобуті судом докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності знайшла своє підтвердження судовим розглядом.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 286, 293, 295 КАС України, -

В и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії ВР № 143124 від 21.05.2018 року, винесену інспектором УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Пятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Селіщева