Справа № 1640/2596/18
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2596/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Миргородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, Миргородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Миргородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.04.2013 № НОМЕР_1, від 30.06.2014 № 3062-15 та податкової вимоги від 09.10.2014 № 2445-25.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що є власником земельних ділянок, та лише 21.06.2018 дізнався про спірні рішення, коли виявив корінці цих документів у матеріалах адміністративної справи № 826/4384/15 у Окружному адміністративному суді міста Києва. Вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню як такі, що прийняті контролюючим органом з використанням повноважень не з метою, з якою ці повноваження надані.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Миргородську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області.

Представник відповідача у відзивах на позов посилався на те, що оскільки позивач є власником земельних ділянок, у відповідності до статті 286 Податкового кодексу України податкоим органом у 2013-2014 роках правомірно визначено земельний податок з фізичних осіб згідно спірних рішень /а.с. 61-65/.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_3 отримав державні акти на право власності на наступні земельні ділянки /а.с. 65-67/:

- кадастровий номер :50:002:0153, площа 0,03145 га, адреса - м. Миргород, вул. Гоголя, 102, цільове використання - комерційне використання, серія державного акта ЯГ 674466, дата державної реєстрації 07.06.2007, реєстраційний номер 86, дата видачі 07.06.2007, підстава видачі - договір купівлі-продажу ВЕМ 517992 від 29.12.2006; - кадастровий номер :50:002:0151, площа 0,03103 га, адреса - м. Миргород, вул. Гоголя, 102, цільове використання - комерційне використання, серія державного акта ЯГ 674465, дата державної реєстрації 07.06.2007, реєстраційний номер 87, дата видачі 07.06.2007, підстава видачі - договір купівлі-продажу ВЕМ 517992 від 29.12.2006;

- кадастровий номер :50:002:0152, площа 0,04927 га, адреса - м. Миргород, вул. Гоголя, 102, цільове використання - комерційне використання, серія державного акта ЯГ 674464, дата державної реєстрації 07.06.2007, реєстраційний номер 88, дата видачі 07.06.2007, підстава видачі - договір купівлі-продажу ВЕМ 517992 від 29.12.2006.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Миргородській ОДПІ як платник земельного податку з фізичних осіб-громадянин.

30.04.2013 Миргородською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДПС Полтавської області прийнято податкове повідомлення -рішення № НОМЕР_1, яким гр. ОСОБА_3 визначено земельний податок з фізичних осіб в сумі 9239,94 грн. /а.с. 75/.

30.06.2014 Миргородською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Полтавській області прийнято податкове повідомлення -рішення № 3062-15, яким гр. ОСОБА_3 визначено земельний податок з фізичних осіб в сумі 9843,67 грн. /а.с. 76/.

09.10.2014 Миргородською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми "Ф" № 2445-25, згідно із якою сума податкового боргу станом на 08.10.2014 становить 19011,36 грн /а.с. 74/.

Позивач не погодився із вказаними рішеннями та оскаржив їх до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із підпунктом 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Відповідно до підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно із пунктом 274.1 статті 274 кодексу ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підпунктами 289.1 та 289.3 статті 289 кодексу передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Згідно із письмовими поясненнями представника відповідача сума визначена у спірних податкових повідомленнях-рішеннях розрахована у розмірі 1 відсотка від нормативної грошової оцінки землі, а саме: у 2013 році із нормативної грошової оцінки земель 923994,25 грн та у 2014 році - 984367,18 грн.

Відповідно до інформації відділу у Миргородському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 12.07.2018 №2160/112-18 /а.с. 73/, отриманої Миргородською ОДПІ (вх. № 815/9 від 12.07.2018) розмір нормативної грошової оцінки станом на 01.01.2018 земельної ділянки з кадастровим номером :50:002:0153, площа 0,03145 га, адреса - м. Миргород, вул. Гоголя, 102 становить 525850,29 грн; кадастровий номер :50:002:0153, площа 0,03145 га, адреса - м. Миргород, вул. Гоголя, 102 - 518827,81 грн; кадастровий номер :50:002:0152, площа 0,04927 га, адреса - м. Миргород, вул. Гоголя, 102 - 823804,25 грн.

Разом з тим, представником відповідача не надано доказів на підтвердження нормативної грошової оцінки земельних ділянок з кадастровим номером :50:002:0153, площа 0,03145 га, :50:002:0153, площа 0,03145 га, адреса та :50:002:0152, площа 0,04927 га станом на 2013-2014 рр., тобто на момент визначення земельного податку з фізичних осіб у розмірі 9236,94 грн згідно податкового повідомлення-рішення від 30.04.2013 № НОМЕР_1 та у розмірі 9843,67 грн згідно податкового повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 3062-15.

У письмових поясненнях посилався на те, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку вищевказаних земельних ділянок надати неможливо, так як термін зберігання даних документів три роки /а.с. 159/.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність розрахунку гр. ОСОБА_3 земельного податку з фізичних осіб за спірний період.

У позовній заяві ОСОБА_3 зазначив, що дізнався про спірні рішення 21.06.2018, коли виявив корінці цих документів у матеріалах адміністративної справи № 826/4384/15 у Окружному адміністративному суді міста Києва (адміністративний позов про стягнення з ОСОБА_3 податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 19011,36 грн, а.с. 16-21).У зв'язку із чим вважає, що строк звернення до суду з цим позовом ним не пропущено.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно частин 2, 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно із пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Однак у матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем спірних податкових повідомлень-рішень.

Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, 10.08.2018 за № 32444583 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 25.11.2011 по теперішній час /а.с. 51/.

Відповідачем не надано доказів надіслання позивачу спірних рішень за вказаною адресою.

З врахуванням викладеного, суд приймає як належний доказ ознайомлення ОСОБА_3 із спірними рішеннями 21.06.2018 у матеріалах адміністративної справи № 826/4384/15 у Окружному адміністративному суді міста Києва.

Таким чином, позивачем строк звернення до адміністративного суду з цим позовом не пропущено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Миргородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДПС Полтавської області від 30.04.2013 № НОМЕР_1 та Миргородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 30.06.2014 № 3062-15.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 09.10.2014 № 2445-25, суд зазначає наступне.

Згідно із рішенням Миргородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 12.03.2016 № 1/16-20-24/НОМЕР_2 податкова вимога від 09.10.2014 № 2445-25 скасована на підставі ст. 60 у зв'язку із тим, що надіслана на адресу: АДРЕСА_1, за якою боржник вимогу не отримав /а.с. 226/.

Відповідно до підпункту 60.1.2 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України ( в редакції до 01.01.2017) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

Згідно із пунктом 60.3 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Відповідно до пункту 6.1 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576, податкова вимога вважається відкликаною: у день, протягом якого відбулося самостійне погашення суми податкового боргу платником податків або органом стягнення у повному обсязі; з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування податкової вимоги; з дня надходження до платника податків податкової вимоги, яка містить зменшену органом доходів і зборів або судом суму податкового боргу, визначену в раніше направленій вимозі; у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб'єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Враховуючи те, що належним способом захисту порушених прав позивача є скасування судом спірних податкових повідомлень - рішень, що призводить до повного відновлення порушених прав позивача, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 09.10.2014 № 2445-25, у зв'язку з її скасуванням відповідачем, на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, 04212, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Миргородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, Миргородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Кашинського, 26, м. Миргород, Полтавська область, ) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Миргородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДПС Полтавської області від 30.04.2013 № НОМЕР_1 та податкове повідомлення-рішення Миргородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 30.06.2014 № 3062-15.

В іншій частині позовних вимог провадження у справі № 1640/2596/18 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миргородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Кашинського, 26, м. Миргород, Полтавська область, ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, 04212, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати за сплати судового збору у розмірі 352 грн 40 коп. (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02 січня 2019 року.

Суддя А.Б. Головко