Справа № 825/1543/18
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року Чернігів Справа № 825/1543/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Шевченко А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Білецької О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 29.12.2017 № 1191 о/с в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді звільнення з посади начальника управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Миколаївській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 05.03.2018 № 67 о/с в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді увільнення від посади начальника управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Миколаївській області;

- поновити позивача з 06.03.2018 на посаді начальника управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Миколаївській області;

- зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплату позивачу різницю в розмірах заробітної плати начальника управління превентивної діяльності та заробітної плати, нарахованої під час перебування у розпорядженні відповідача за період з 06.03.2018 до винесення судом постанови по справі, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно увільнено позивача з посади начальника управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на підставі висновків службового розслідування, яке проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 330.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки вина у вчиненні дисциплінарного проступку ОСОБА_3 повністю доведена в ході проведення службового розслідування. Стверджує, що недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення. Зазначає, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 05.03.2018 № 67 о/с виданий на підставі власного рапорту позивача, за його власним бажанням.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що в ході службового розслідування не були встановлені обставини, за яких ОСОБА_3 скоїв дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі, час, місце, спосіб, мотив та мету його вчинення, а висновок про проведення службового розслідування містить ряд протиріч, які свідчать про те, що не всі факти та обставини були перевірені належним чином та враховані при проведенні розслідування.

Відповідачем подано до суду заперечення, в яких зазначив, що питання законності чи незаконності призначення службового розслідування не є предметом даної справи та єдиним доказом є чинний наказ про призначення службового розслідування від 02.10.2017 № 1228. Зазначає, що посилання позивача на порушення строків проведення службового розслідування та твердження про те, що місячний строк може бути продовжений тільки начальником ГУНП в Миколаївській області, є безпідставними, оскільки суперечать пункту 5.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, яким передбачено, що у разі необхідності визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії, але не більш як на один місяць. Стверджує, що відповідачем не порушено строки накладення стягнення на позивача, адже висновок службового розслідування був затверджений 01.12.2017, а наказ винесено 29.12.2017.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач з 23.01.2017 по 05.03.2018 обіймав посаду начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Миколаївській області, що підтверджується копією послужного списку (т. 1 а.с. 127-132, 227).

02.10.2017 начальником Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Мороз Ю.Л. був виданий наказ від 02.10.2017 № 1228 «Про призначення службового розслідування», яким призначено службове розслідування за фактом надзвичайної події за участю підполковника поліції ОСОБА_5 Проведення службового розслідування доручено старшому інспектору з ОД ВІОС УКЗ ГУНП майору поліції Пономаренку М.О. з залученням заступника відділу Миколаївського управління ДВБ НП України підполковника поліції Петренка В.О. (т. 1 а.с. 105).

Підставою для видання вказаного наказу було те, що 20.01.2017 Генеральною прокуратурою України, за матеріалами ДВБ НП України відкрито кримінальне провадження № 0000129 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, за фактом примушування підлеглих в вимаганні неправомірної грошової винагороди від громадян, за сприяння в оформленні дозвільних документів на придбання мисливської гладкоствольної зброї та травматичного засобу для відстрілу гумовими кулями, начальником відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності ГУНП області підполковником поліції ОСОБА_5 та отримання ним, за викладених обставин, неправомірної грошової вигоди з використанням службового становища, в сумі 10500,00 грн.

На підставі рапорту заступника начальника ВІОС УКЗ ГУНП в Миколаївській області майора поліції Пономаренка М.О. від 01.11.2017 начальником УКЗ ГУНП в Миколаївській області полковником поліції Попковим О.І. дозволено продовжити строки проведення службового розслідування до 01.12.2017 (т. 1 а.с. 212).

За результатами службового розслідування 01.12.2017 складено висновок службового розслідування за фактом надзвичайної події та скоєння корупційного діяння працівником ГУНП, яким рекомендовано звільнити з займаної посади начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 106-111).

Під час проведення службового розслідування було встановлено, що після призначення ОСОБА_5 на посаду, його викликали до себе безпосередні керівники - заступник начальника ГУНП полковник поліції ОСОБА_9. та начальник управління превентивної діяльності ГУНП майор поліції ОСОБА_3 і висловили вимоги щодо вимагання від громадян підлеглими ОСОБА_5 за кожне оформлення чи переоформлення зброї, незаконної грошової винагороди у сумі 2000,00 грн., які, у подальшому, повинні передаватись ОСОБА_5 Отримані від підлеглих грошові кошти, останній кожного тижня, разом з дозвільними документами, повинен передавати безпосередньо ОСОБА_3 Разом з цим, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 зазначили, що у разі відмови виконувати таку вказівку, вони не дадуть ОСОБА_5 можливості перейти служити на іншу посаду, а можуть тільки створити умови для звільнення останнього зі служби в поліції. Крім цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 запевнили ОСОБА_5, що гроші, які він буде їм передавати, ними у певній частині будуть передаватись начальнику ГУНП в Миколаївській області генералу поліції третього рангу ОСОБА_4, керівництву Миколаївського управління ДВБ НП України та керівництву СБУ в Миколаївській області. При цьому, вказані керівники надали ОСОБА_5 гарантії, що ніхто з правоохоронців документувати його протиправні дії не буде. З січня 2017 року ОСОБА_5 почав отримувати від підпорядкованих йому інспекторів незаконну грошову винагороду у сумі 2000,00 грн., за кожне оформлення дозвільних документів. Отримані грошові кошти, разом з дозвільними документами, кожного тижня заносив до службового кабінету ОСОБА_3 чи ОСОБА_9, кожен раз по різному. Суми складали від 10000,00 грн. до 12000,00 грн. В березні 2017 року ОСОБА_3, викликав ОСОБА_5 до свого службового кабінету де повідомив, щоб зібрані у інспекторів гроші він більше не заносив самостійно до ОСОБА_9, а передавав безпосередньо йому, а він вже буде самостійно їх заносити до ОСОБА_9 Також, відповідно до пояснень ОСОБА_5, частину отриманих від підлеглих грошей, собі він не залишав. Всі кошти передавав ОСОБА_3 та ОСОБА_9

Також комісією у висновку рекомендовано за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні службової дисципліни в частині неналежного виконання вимог пунктів 1, 4, 9, 10 статті 7 та частини першої статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України щодо неухильного дотримання статутів та наказів начальників, дотримання норм професійної та службової етики, сприяння начальнику у зміцненні службової дисципліни, виявлення поваги до колег по службі та інших громадян, бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, нехтуванні основними обов'язками поліцейського, передбаченими статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійного виконання своїх службових обов'язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, виявлення поваги і не порушення прав і свобод людини, недотриманні розділу ІІ пункту 1 частини 1-8 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, щодо неухильного дотримання антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію» та «Про запобігання корупції», виявлення поваги до гідності кожної людини, справедливого та неупередженого ставлення до кожного, незважаючи на стать, вік, майновий стан, соціальне походження чи статус, або іншу ознаку, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати, контролю своєї поведінки, почуттів та емоцій, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку, ігноруванні вимог статті 1 Закону щодо виконання основної функції Національної поліції - служіння суспільству та підтримання публічної безпеки і порядку, вимог статті 6 Закону щодо керування поліції у своїй діяльності принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, що призвело до вчинення корупційного діяння підлеглим, підриву авторитету, престижу та довіри до Національної поліції України у цілому, а також набуття значного суспільного резонансу, внаслідок висвітлення події в засобах масової інформації, начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_3 звільнити з займаної посади.

В подальшому начальником Головного управління Національної поліції в Миколаївській області генералом поліції третього рангу ОСОБА_4 винесено наказ від 29.12.2017 № 1191 о/с «Про покарання працівників ГУНП в Миколаївській області», яким наказано звільнити з займаної посади, після виходу з лікарняного начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 114-117).

05.03.2018 позивачем подано рапорт на ім'я начальника ГУНП в Миколаївській області генералу поліції третього рангу ОСОБА_4 про відмову від будь-яких посад з меншим обсягом роботи в органах та підрозділах ГУНП в Миколаївській області, та проханням зарахувати у розпорядження до вирішення питання щодо подальшого проходження служби згідно частини першої статті 67 Закону України «Про Національну поліцію» (т. 1 а.с. 126).

Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Вигівським І.М. 05.03.2018 був виданий наказ № 67 о/с, яким відповідно до пункту 1 частини першої статті 67 Закону України «Про Національну поліцію» зараховано у розпорядження Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_3, увільнивши його від посади начальника управління превентивної діяльності (т. 1 а.с. 113).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18 Закону поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно частин першої та другої статті 19 Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Положеннями пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

До набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (пункт 9 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Так, згідно частин першої та другої статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з пунктами 1, 4, 9, 10 частини першої та частини другої статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Статтею 8 Дисциплінарного статуту передбачено, що начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу. Особливу увагу начальник повинен приділяти вивченню індивідуальних якостей підлеглих, дотриманню статутних відносин між ними, створенню здорового морально-психологічного клімату в колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості. Начальник зобов'язаний попередити про неприпустимість порушення службової дисципліни, а в разі вчинення підлеглим таких діянь за необхідності накласти на винного дисциплінарне стягнення або порушити клопотання про накладення стягнення старшим прямим начальником. Старші за званням та посадою в усіх випадках зобов'язані вимагати від молодших дотримання службової дисципліни, зокрема, правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно частин першої та четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

З аналізу викладених норм слідує, що накладенню дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, прийняття рішення про необхідність його проведення належить до дискреційних повноважень відповідного начальника ГУМВС, УМВС, уповноваженого приймати рішення про притягнення відповідних осіб рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073, затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція, чинна на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

У відповідності до пункту 2.5 Інструкції підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Приписами пункту 2.6 Інструкції визначено, що підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Згідно пунктів 5.1-5.4 Інструкції службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування. Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час судового розгляду відповідачем було надано копії матеріалів службового розслідування, з яких вбачається, що службове розслідування призначене у зв'язку з отриманням інформації про відкриття 20.01.2017 Генеральною прокуратурою України, за матеріалами ДВБ НП України, кримінального провадження № 0000129, повідомлення 19.09.2017 ОСОБА_5 про підозру в учиненні кримінального правопорушення.

За висновком суду, вказана інформація може бути самостійною та достатньою підставою для ініціювання службового розслідування, що, крім того, відповідає положенням пункту 2.1 Інструкції.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 від 02.10.2017 № 1228 за даним фактом було призначено службове розслідування та створено комісію для його проведення.

Зі змісту зазначеного наказу вбачається, що наказ оформлено уповноваженою на те особою, склад комісії для проведення службового розслідування відповідає вимогам пунктів 3.1 - 3.4 Інструкції, якими визначено порядок призначення службового розслідування.

Відтак твердження представника позивача про незаконність призначення службового розслідування, за наслідками якого прийняті оскаржувані накази, є безпідставними.

Також не заслуговують на увагу посилання представника позивача на порушення відповідачем вимог підпункту 6.2.1 пункту 6.2, підпункту 6.3.3 пункту 6.3 Інструкції щодо не відібрання пояснень у ОСОБА_9 та затвердження висновку без пояснень ОСОБА_9 з огляду на таке.

У відповідності до вимог підпункту 6.2.1 пункту 6.2 Інструкції, зокрема, виконавець (голова, члени комісії) з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, має право: викликати осіб РНС, стосовно яких проводиться службове розслідування, а також інших працівників ОВС, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них письмове пояснення, або усні пояснення, проводити одночасні опитування осіб, у поясненнях яких про обставини порушення є суттєві розбіжності.

Згідно підпункту 6.3.3 пункту 6.3 Інструкції забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

З матеріалів справи слідує, що в ході проведення службового розслідування позивач відмовився давати пояснення, а відібрання пояснень у ОСОБА_9 є правом виконавця службового розслідування, а не його обов'язком. Крім того, на момент затвердження висновку службового розслідування ОСОБА_9 не відносився до осіб РНС, оскільки був звільнений зі служби в поліції (через хворобу).

Пунктом 5.4 Інструкції, зокрема, передбачено, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час проведення службового розслідування були відібрані пояснення у старшого інспектора з особливих доручень майора поліції ОСОБА_11, начальника відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності підполковника поліції ОСОБА_5, інспектора майора поліції ОСОБА_12, старшого інспектора капітана поліції ОСОБА_13, які підтвердили, що після призначення начальником відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності підполковника поліції ОСОБА_5 за кожне оформлення чи переоформлення зброї необхідно було передавати начальнику 2000,00 грн, а він буде передавати начальнику УПД ГУНП майору поліції ОСОБА_3 та заступнику начальника ГУНП полковнику поліції ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 118-119,121-122,123-124, 125, 141).

Крім того, допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_5 вказав, що пояснення, які містяться в матеріалах службового розслідування надавав без будь-якого примусу та підписував особисто. Зазначив, що змінив свої покази з метою перекваліфікації йому кримінального правопорушення.

В судовому засіданні Свідок ОСОБА_9 пояснив, що стосовно факту передачі ОСОБА_5 кожного тижня отриманих ним грошових коштів за оформлення чи переоформлення зброї безпосередньо ОСОБА_3 йому не відомо.

Отже, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому останнього правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Суд зазначає, що в даному випадку позивачем скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання своїх обов'язків.

Частинами першою та другою статті 16 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Враховуючи, що службове розслідування було завершено 01.12.2017, а оскаржуваний наказ № 1191 о/с «Про притягнення працівників ГУНП в Миколаївській області» виданий 29.12.2017, тому строк накладення дисциплінарного стягнення не є порушеним відповідачем, а посилання представника позивача в цій частині є безпідставними.

За таких обставин не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 29.12.2017 № 1191 о/с в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді звільнення з посади начальника управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 05.03.2018 № 67 о/с в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді увільнення від посади начальника управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, суд зазначає таке.

Згідно пункту 1 частини першої статті 67 Закону зарахування поліцейських наказами по особовому складу в розпорядження органів поліції для подальшого проходження служби під керівництвом посадових осіб, уповноважених призначати на посади поліцейських, допускається у разі звільнення поліцейського з посади у зв'язку з виконанням дисциплінарного стягнення або виконанням висновку поліцейської комісії про невідповідність займаній посаді, якщо до кінця визначеного строку виконання дисциплінарного стягнення або протягом десяти днів з дня ухвалення висновку про службову невідповідність не вирішено питання про подальше проходження ним служби.

Поліцейські звільняються з посад та зараховуються в розпорядження наказами керівників, уповноважених призначати на такі посади (частина друга статті 67 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 05.03.2018 подано на ім'я начальника ГУНП в Миколаївській області рапорт, в якому він відмовився від будь-яких посад з меншим обсягом роботи в органах та підрозділах ГУНП в Миколаївській області та просив зарахувати його у розпорядження до вирішення питання щодо подальшого проходження ним служби (т. 1 а.с. 126).

З огляду на те, що рапортом є письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв'язку із цим відповідного прохання, суд не вбачає підстав для скасування наказу від 05.03.2018 № 67 о/с, яким позивача увільнено від посади начальника управління превентивної діяльності, оскільки даним наказом був задоволений рапорт позивача.

Враховуючи відмову в задоволенні вищезазначених позовних вимог та похідний характер позовних вимог позивача про поновлення його з 06.03.2018 на посаді начальника управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та зобов'язання відповідача зробити перерахунок та виплату позивачу різниці в розмірах заробітної плати начальника управління превентивної діяльності та заробітної плати, нарахованої під час перебування у розпорядженні відповідача за період з 06.03.2018 до винесення судом постанови по справі, з урахуванням виплачених сум, суд вважає, що вони також не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_3 необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, буд. 5, м. Миколаїв, 54001, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 січня 2019 року.

Суддя В.О. Непочатих