Справа № 0740/969/18
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2018 року м. Ужгород№ 0740/969/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання - Данча М.І.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Гончарук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 грудня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 02 січня 2019 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3.), в особі представника ОСОБА_1, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Закарпатській області (далі - відповідач, Управління Держпраці), якою просить: визнати протиправною та скасувати винесену заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицаком В.І. постанову №ЗК295/215/АВ-ТД-ФС-139 від 31.07.2018 р. про накладення на ФОП ОСОБА_3 штрафу у розмірі 111690,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 липня 2018 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 111690,00 грн. Вказану постанову вважає протиправною, оскільки інспекційне відвідування проведене на підставі, що не передбачена чинним законодавством. Оскільки відповідачем 23 червня 2018 року складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, то відібрані від 22 червня 2018 року пояснення, позивач вважає такими, що відібрані за межами інспекційного відвідування. На думку позивача, Управлінням Держпраці у Закарпатській області не доведено належними та допустимими доказами порушення ФОП ОСОБА_3 вимог ст. 24 КЗпП, а отже були відсутні підстави для прийняття оскарженої постанови.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв'язку з тим, що під час проведення інспекційного відвідування 22 червня 2018 року за місцем здійснення діяльності позивача знаходився і виконував роботу по заправці автомашин громадянин ОСОБА_5, який у своїх поясненнях вказав, що стажується на вказаній заправці другий день та жодного договору з ним не укладалося. У зв'язку з відсутністю позивача на час інспекційного відвідування посадовими особами відповідача складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та перенесено строк його проведення на 02 липня 2018 року. Вказаний акт разом з вимогою про надання позивачем документів, необхідних документів для проведення інспекційного відвідування були направлені позивачу. Позивач для інспекційного відвідування документів не подав. Відтак, позивачем було допущено ОСОБА_5 до роботи без укладення з ним трудового договору чи цивільно-правового договору, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 24 КЗПП. Вважає, що всі вимоги під час винесення постанови про накладення штрафу були дотримані, порушення, на підставі яких винесено постанову, було допущено позивачем, а тому оскаржувана постанова є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив з мотивів, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Протоколу засідання міжвідомчої комісії з виявлення на території області влаштованих об'єктів підвищеної небезпеки та потенційно небезпечних об'єктів (складів нафтопродуктів, нафтобаз, автомобільних заправних станцій та автомобільних газозаправних станцій і пунктів) від 13 червня 2018 року, вказаною комісією вирішено Управлінню Держпраці у Закарпатській області у двотижневий термін забезпечить аналіз та здійснення у межах компетенції спільних перевірок законності (незаконності) функціонування об'єктів, наведених у підготовленому управлінням ДСНС України у Закарпатській області переліку.

Управлінням Держпраці у Закарпатській області видано наказ від 22 червня 2018 року № 109 про проведення інспекційного відвідування в тому числі й ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, на підставі протоколу засідання міжвідомчої комісії від 13 червня 2018 року.

На підставі вказаного наказу Управлінням Держпраці у Закарпатській області видано направлення на проведення інспекційного відвідування від 22 червня 2018 року № 688. Строк дії направлення з 22 червня 2018 року по 27 червня 2018 року.

На підставі наказу та направлення на перевірку посадові особи відповідача провели інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, що здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1

22 червня 2018 року посадовими особами Управління Держпраці у Закарпатській області відібрано пояснення у ОСОБА_5, який перебував за місцем здійснення діяльності позивача та виконував роботу по заправці автомашин.

Відповідно до пояснень ОСОБА_5 він стажується на даній АЗС другий день та жодного договору з ним поки що не укладалося.

22 червня 2018 року позивачу було передано під розпис оператора АЗС ОСОБА_7 вимогу від 22 червня 2018 року № 37 про надання документів.

Відповідно до вказаної вимоги позивачу необхідно було подати на 10.00 годину 23 червня 2018 року для проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю завірені ксерокопії документів відповідно до змісту звернення, а також: свідоцтво про реєстрацію фізичної особи-підприємця або Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; копію паспорта; особові картки типової форми № П-2; журнали з охорони праці, гігієни праці та протипожежної охорони; правила внутрішнього трудового розпорядку; трудові договори з найманими працівниками; накази про прийом працівників на роботу; повідомлення органів ДФС про прийом на роботу працівників; відомості про нарахування та виплату заробітної плати працівникам; накази про звільнення працівників.

23 червня 2018 року на адресу Управління Держпраці у Закарпатській області надійшла заява представника позивача з проханням відтермінувати дату надання документальних матеріалів згідно вимоги.

23 червня 2018 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування у зв'язку з відсутністю об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування).

У зв'язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю копія вказаного акту та письмова вимога про надання /поновлення документів від 23 червня 2018 року № 39 надіслані об'єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 02 липня 2018 року.

Позивач, зазначені у вимозі від 23 червня 2018 року № 39 документи у встановлений строк не надав.

02 липня 2018 року посадовими особами Управління Держпраці у Закарпатській області складено акт інспекційного відвідування позивача № ЗК295/215/АВ.

В ході інспекційного відвідування встановлено наступне. На автозаправній станції по АДРЕСА_1, міста Ужгорода було встановлено, що на даній АЗС здійснює свою діяльність ОСОБА_3, згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 20 жовтня 2014 року.

Під час інспекційного відвідування 22 червня 2018 року за місцем здійснення діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 знаходився і виконував роботу по заправці автомашин громадянин ОСОБА_5

У своєму письмовому поясненні від 22 червня 2018 року ОСОБА_5 пояснив, що стажується на даній АЗС другий день та жодного договору з ним поки що не укладалося.

Станом на 22 червня 2018 року під час інспекційного відвідування фізична особа-підприємець ОСОБА_3 був відсутній.

22 червня 2018 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 було передано під розпис оператора АЗС ОСОБА_7 вимогу про надання документів на 10:00 годину 23 червня 2018 року від 22 червня 2018 року № 37.

23 червня 2018 року на адресу Управління Держпраці у Закарпатській області була надіслана заява представника ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_1 з проханням відтермінувати дату надання документальних матеріалів згідно вимоги.

Також 23 червня 2018 року за № ЗК278/215/ПД був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, у зв'язку з відсутністю об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням та перенесено строк проведення інспекційного відвідування на 02 липня 2018 року.

23 червня 2018 року акт про неможливість проведення інспекційного відвідування разом із вимогою про надання документів на 10:00 годину 02 липня 2018 року від 23 червня 2018 року № 39 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 22 червня 2018 року були надіслані фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 через відділення Укрпошти.

Станом на 11:00 годину 02 липня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 не з'явився до Управління Держпраці у Закарпатській області і не надав перелічені у вимозі документи, у тому числі трудові договори.

Таким чином, інспекційним відвідуванням встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 22 червня 2018 року допустив до виконання робіт на автозаправній станції громадянина ОСОБА_5 без укладення з ним трудового договору, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.

Представником позивача на акті інспекційного відвідування зроблено 11 липня 2018 року запис про те, що заперечення на акт направлено поштою.

11 липня 2018 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області винесено рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ЗК295/215/АВ-ТД за фактом виявлення порушення ФОП ОСОБА_3 ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

17 липня 2018 року до Управління Держпраці у Закарпатській області від представника позивача надійшли заперечення на акт інспекційного відвідування. У запереченнях на акт інспекційного відвідування представник позивача зазначив, що відповідно до вимог законодавства тривалість інспекційного відвідування для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва становить два робочі дні. Оскільки державними інспекторами складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 23 червня 2018 року , то є не зрозумілим наявність фактів, встановлених 22 червня 2018 року.

За результатами розгляду зауваження на акт інспекційного відвідування Управління Держпраці у Закарпатській області листом від 17 липня 2018 року № 49 повідомило позивача, що оскільки його представником акт інспекційного відвідування підписано 11 липня 2018 року та у встановлений строк жодних зауважень на вказаний акт не надходило, то надані зауваження не підлягають розгляду.

18 липня 2018 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області складено припис по усунення порушень № ЗК295/215/АВ/П, відповідно до якого позивача зобов'язано укладати трудові договори з найманими працівниками в письмовій формі та видати наказ (розпорядження), про прийом працівників повідомляти в органи ДФС. Для виконання припису встановлено строк до 30 липня 2018 року.

Вказаний припис надісланий на адресу позивача засобами поштового зв'язку.

Листом від 20 липня 2018 року № 07-02/2588 Управління Держпраці у Закарпатській області повідомило позивача, що оскільки за результатами інспектування складено акт № ЗК/295/215/АВ від 02 липня 2018 року яким зафіксовано порушення вимог законодавства про працю, що тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 265 КЗпП України, то розгляд даної справи відбудеться 26 липня 2018 року у приміщенні Управління Держпраці у Закарпатській області. У зв'язку з цим, позивач або його представник викликаються для участі у даній справі. Про виклик для участі у справі повідомлено представника позивача, засобами телефонного зв'язку та вказаний лист направлений на адресу позивача, що підтверджується фіскальним чеком відділення Укрпошти та описом вкладення поштового відправлення.

На розгляд справи з'явився представник позивача за довіреністю ОСОБА_1, який заперечив факт використання праці гр. ОСОБА_5 без оформлення трудового договору та надав копії наступних документів: виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 08 липня 2015 року, витяг 298 з реєстру платників податку на додану вартість, копію паспорта ОСОБА_3, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_3, лист Закарпатському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України № 19/07-18-1 від 19 липня 2018 року, договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності суб'єктів господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на об'єктах підвищеної небезпеки, включаючи пожежовибухонебезпечні об'єкти та об'єкти господарська діяльність, на яких може призвести до аварій екологічного та санітарно-епідеміологічного характеру, додаток до договору оренди № 1 від 10 квітня 2017 року, договір оренди №1 від 18 травня 2016 року, копію паспорта ОСОБА_8, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_8, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21 жовтня 2018 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20653894 від 21 жовтня 2018 року, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця № НОМЕР_2 від 07 листопада 2003 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

31 липня 2018 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_9 винесено постанову № ЗК295/215/АВ-ТД-ФС-139 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, відповідно до якої на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 111690,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постаново. Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пп. 6 п. 4 вказаного Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) (надалі - Порядок № 295).

У відповідності до приписів пунктів 2, 3 Порядку № 295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці. Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження). Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Відповідно до п. 5 Порядку № 295 Інспекційні відвідування проводяться:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту;

4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

6) за інформацією:

Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;

ДФС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;

- роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної;

- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;

- працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки");

- роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;

- роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Як вже встановлено судом, інспекційне відвідування позивача проведене на підставі протоколу засідання міжвідомчої комісії з виявлення на території області самовільно влаштованих об'єктів підвищеної небезпеки та потенційно небезпечних об'єктів, тобто рішення по призначення такого інспекційного відвідування прийняте за результатами аналізу інформації із інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, що відповідає пп. 3 п. 5 Порядку № 295.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3

Відповідно до п. 10 Порядку № 295 тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що строк проведення інспекційного відвідування, його як суб'єкта малого підприємництва повинен був становити 2 робочі дні, в той час, як в направленні на проведення інспекційного відвідування зазначено період з 22 червня 2018 року по 27 червня 2018 року.

Разом з тим, на переконання суду, об'єктивно встановити відповідність позивача ознакам суб'єкта мікропідприємництва та малого підприємництва державні інспектори праці могли безпосередньо під час проведення інспекційного відвідування.

Крім того, інспекційне відвідування позивача проведено фактично 22 червня 2018 року та 02 липня 2018 року, що відповідає вимогам пункту 10 Порядку. Відтак, інспекційне відвідування не призвело до порушення законних прав та інтересів позивача, позаяк фактично термін інспекційного відвідування не перевищував встановленого законом.

Відповідно до п. 11 Порядку № 295 Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Відповідно до п. 12. Порядку № 25 вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.

У відповідності до п. 16 Порядку № 295 у разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Відповідно до п. 17 Порядку № 295 копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об'єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об'єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Згідно з п. 18 Порядку № 295 у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об'єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Як вже встановлено судом, 22 червня 2018 року позивачу було передано під розпис оператора АЗС ОСОБА_7 вимогу від 22 червня 2018 року № 37 про надання документів на 10:00 годину 23 червня 2018 року.

У зв'язку з надходженням від представника позивача заяви про відтермінування надання документів згідно вимоги від 22 червня 2018 року № 37, відповідачем 23 червня 2018 року складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування у зв'язку з відсутністю об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування). У зв'язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю копія вказаного акту та письмова вимога про надання /поновлення документів від 23 червня 2018 року № 39 надіслані об'єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У відповідності до вимог п. 18 Порядку № 295 строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 02 липня 2018 року.

Щодо посилань позивача на те, що пояснення від гр. ОСОБА_5 22 червня 2018 року відібрані поза межами інспекційного відвідування, оскільки 23 червня 2018 року посадовими особами відповідача складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки як вбачається із направлення на проведення інспекційного відвідування воно розпочинається саме 22 червня 2018 року. Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що пояснення від ОСОБА_5 відібрані у межах інспекційного відвідування.

Відповідно до п. 19 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником (п. 20 Порядку № 295).

Відповідно до п. 27 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

У відповідності до п. 30 Порядку № 295 Припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці.

У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці.

Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги.

Судом встановлено, що 02 липня 2018 року позивачем подано скаргу на вимогу головного державного інспектора Управління Держпраці у Закарпатській області від 22 червня 2018 року про надання документів.

Управління Держпраці у Закарпатській області листом від 19 липня 2018 року № 07-02/2581 повідомило позивача про залишення його скарги на вимогу від 22 червня 2018 року без розгляду, у зв'язку з пропущенням строку для її подання.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачем не пропущено строк подання скарги на вимогу про надання документів від 22 червня 2018 року № 37, однак, суд зазначає, що 23 червня 2018 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області складено акт про неможливість інспекційного відвідування та цього ж дня складено другу вимогу про надання документів № 39 в строк до 02 липня 2018 року, яка, як встановлено судом та не заперечується представником позивача, оскаржена не була.

Як вже було встановлено судом, 31 липня 2018 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_9 винесено постанову № ЗК295/215/АВ-ТД-ФС-139 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, відповідно до якої на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 111690,00 грн.. за порушення вимоги ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП України та частинами 2, 7 ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Відповідно до п. 2 Порядку № 509 штрафи можуть бути накладені, зокрема на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття оскарженої постанови є висновок Управління Держпраці у Закарпатській області, про те, що позивач допустив до виконання робіт на автозаправній станції гр. ОСОБА_5 без укладення з ним трудового договору, чим порушено ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про накладення штрафу представником позивача були подані наступні документи: виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 08 липня 2015 року, витяг 298 з реєстру платників податку на додану вартість, копію паспорта ОСОБА_3, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_3, лист Закарпатському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України № 19/07-18-1 від 19 липня 2018 року, договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності суб'єктів господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на об'єктах підвищеної небезпеки, включаючи пожежовибухонебезпечні об'єкти та об'єкти господарська діяльність, на яких може призвести до аварій екологічного та санітарно-епідеміологічного характеру, додаток до договору оренди № 1 від 10 квітня 2017 року, договір оренди №1 від 18 травня 2016 року, копію паспорта ОСОБА_8, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_8, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21 жовтня 2018 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20653894 від 21 жовтня 2018 року, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця № НОМЕР_2 від 07 листопада 2003 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Разом з тим, ні під час розгляду справи по накладення штрафу, ні під час судового розгляду даної адміністративної справи, позивачем не надано жодних доказів, що спростовують допуск до роботи ОСОБА_5 без укладення договору або підтверджують його офіційне працевлаштування.

В той же час, факт допуску ОСОБА_5 до роботи без укладення трудового договору підтверджується його письмовими поясненнями, в яких зазначено, що він стажується другий день та жодного договору з ним не укладалося.

Вищевикладені обставини у їх сукупності свідчать про підтвердження факту порушення позивачем вимог ч.3 ст. 24 КЗпП, а відтак про правомірність висновків відповідача, викладених в акті інспекційного відвідування та прийнятої за результатами його проведення постанови про накладення штрафу.

Щодо посилань позивача на відмінність прізвищ у протоколі міжвідомчої комісії та наказі про проведення інспекційного відвідування, де зазначено об'єктом інспектування ФОП ОСОБА_6 та направленні на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3,то суд зазначає,що вказана відмінність є очевидною опискою, оскільки в обох випадках збігається адреса здійснення діяльності позивача, а саме: АДРЕСА_1

З приводу посилань позивача на те, що гр. ОСОБА_5 відмовився від підписання наданих пояснень та що фотографії, здійснені працівниками Управління Держпраці в Закарпатській області не містять ознак ідентифікації особи, то суд зазначає, що дані обставини не спростовують порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Стосовно тверджень позивача про те, що Управлінням Держпраці у Закарпатській області не розглянуто по суті зауваження на акт інспекційного відвідування від 11 червня 2018 року, суд зазначає, що вказані зауваження не містять спростувань висновку відповідача про допуск ФОП ОСОБА_3 працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Щодо посилань позивача на Акт фактичної перевірки ГУ ДФС у Закарпатській області від 15 червня 2018 року № 001383, якою не встановлено порушень позивачем вимог законодавства, то суд зазначає, що вказана перевірка проведена до початку інспекційного відвідування та на підставі Податкового кодексу України, а відтак не стосується предмету розгляду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем надані суду належні докази правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства про працю. За сукупності викладених обставин, оскаржена постанова Головного управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК295/215/АВ-ТД-ФС-139 від 31 липня 2018 року є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства та прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Обставини, на які посилається позивач, не можуть бути підставами для її скасування, у зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління Держпраці у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, буд. 16, ) - відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяН.Д. Маєцька