Справа № 400/2826/18
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

28 грудня 2018 р. Справа № 400/2826/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54030
до відповідача:Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, вул. Філософська, 39- а, м. Дніпро, 25006
зацікавлена особа:Саксаганський відділ ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, вул. Віталія Матусевича, 41,Кривий Ріг,Дніпропетровська область,50065
про:заява про забезпечення позову,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування постанов Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про накладення штрафу від 22.10.2018 року № 14 та № 15.

Ухвалою від 21.11.2018 року суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

26 грудня 2018 року року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 22.10.2018 року № 14 про застосування до ОСОБА_1 штрафу у розмірі 23688,00 грн. за відмову споживачу в реалізації його права, установленого ч. 1 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" - до набрання законної сили судового рішення по справі № 400/2826/18;

- зупинення дії постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 22.10.2018 року № 15 про застосування до ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340,00 грн. за не виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів № 001060/2557/7-18 від 14.09.2018 року - до набрання законної сили судового рішення по справі № 400/2826/18.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що 26.12.2018 року з Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України йому стало відомо, що Саксаганським відділом ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 57925472 щодо примусового стягнення з позивача штрафів, накладених постановами від 22.10.2018 року № 14 та № 15. Але зобов'язання позивача сплатити штрафи, накладені постановами Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 22.10.2018 року № 14 та № 15, виникне тільки після набрання законної сили відповідного судового рішення по справі № 400/2826/18.

Приймаючи до уваги відсутність на даний момент судового рішення, яке набрало юридичної сили, про залишення скарги (позовної заяви) без задоволення, на думку позивача, відсутні будь-які підстави для пред'явлення відповідачем постанов від 22.10.2018 року № 14 та № 15 до виконання. Таким чином, виконавчі документи, на підставі яких відкрито виконавче провадження № 57925472, не відповідають вимогам, встановленим ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Представники сторін та зацікавленої особи в судове засідання не з'явились, про дату розгляду заяви повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд встановив наступне.

Заява про забезпечення позову згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, у ході розгляду заявленого клопотання судом не виявлено фактів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При цьому, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваної постанови може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Самі по собі негативні наслідки не можуть бути підставою для забезпечення позову. У будь-якому випадку всі ці наслідки є юридичними, зворотними, а тому, навіть у разі задоволення позову, для поновлення права позивача не буде необхідно докладати значних зусиль та втрат.

Крім того, згідно ч. 1 та 2 ст. 30 Закону України "Про захист прав споживачів", скарги на рішення органів виконавчої влади, що здійснюють захист прав споживачів, їх службових осіб, а також на дії таких осіб розглядаються в порядку, визначеному законодавством. Подання скарги не зупиняє виконання рішення органу виконавчої влади, що здійснює захист прав споживачів, його службових осіб, а також дій таких осіб.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Керуючись статями 150, 152, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Повний текст ухвали складено 28.12.2018 року.

Суддя О.В. Малих