Справа № 482/770/18
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/770/18
Номер провадження 2-а/482/16/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання Андрусенко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу організації групи реагування Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області в особі ст.. сержанта ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії НК № 919945 від 22.04.2018 року та закриття провадження, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, мотивуючи це тим, що 22.04.2018 р. о 15 год. 20 хв. на автодорозі М-28, поліцейським групи реагування Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області ст.. сержантом ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 919945, якою на нього накладено штраф в розмірі 510,00 грн. за те, що він, 22.04.2018 р. о 15.20 год., керував транспортним засобом «МАН», д.н. НОМЕР_1 та причепом «SCHWARRZMULLER» з д.н.з. НОМЕР_2, перевозив вантаж (насіння), при зважуванні на ваговому комплексі було встановлено, що загальна вага автопотягу склала 51450 кг. при дозволеній масі 44000 кг., дозвіл на рух з перевищенням вантажу відсутній, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.132-1 КУпАП.

Позивач просить суд скасувати оскаржувану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді 510,00 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити, посилаючись на те, що його дії жодним чином не порушували вимог ПДР, зазначає, що інспектор поліції незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, не надав можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП .

Відповідно до позову, позивач зазначив, що є найманим працівником (водієм), перебуває у трудових правовідносинах з ФОП ОСОБА_3 і до кола його функціональних обовязків не відноситься контроль за загальною вагою т/з. Зазначив, що відвантаження соняшнику насипом здійснювалося на складі вантажовідправника у с. Міщанка Комінтернівського району Одеської області. Відповідно до ТТН № 224872 від 17.04.2018 р., маса т/з становила 44000 кг. брутто, з яких: 17600 кг. тара та 26400 кг. - маса нетто вантажу соняшника насипом. Технічної можливості перевірити вагу т/з у нього, як у водія немає і він може виходити лише з інформації про масу вантажу виключно з ТТН. Так як відповідно до виданої позивачу ТТН, маса т/з не перевищувала максимальну вагу, встановлену для контейнеровозів (44 т.), вантаж був розташований і закріплений у відповідності до п.22.2 ПДР, тому у позивача не було підстав вважати, що керований ним т/з за ваговими параметрами встановлює нормативно встановлену вагу.

Вважає, щовін правопорушення не вчиняв, докази вчинення ним даного правопорушення відсутні. За таких обставин він вважає недоведеним факт вчинення ним правопорушення заст.132-1 КУпАП, а постанову такою, що винесена з порушенням норм КУпАП.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено підписом уповноваженої особи відповідача про отримання судового виклику, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву не надіслав.

Наслідки неявки у судове засідання встановлені ч.1 ст. 205 КАС України, згідно з якою неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ч. 3 ст. 205 КАС України визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи діяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно постанови інспектора групи реагування Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_2 серії НК № 919945 від 22.04.2018 року, ОСОБА_1 22.04.2018 р. о 15.20 год., на а/д М-28 керував транспортним засобом «МАН», д.н. НОМЕР_1 та причепом «SCHWARRZMULLER» з д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив вантаж (насіння), при зважуванні на ваговому комплексі було встановлено, що загальна вага авто потягу склала 51450 кг. при дозволеній масі 44000 кг., дозвіл на рух з перевищенням вантажу відсутній, з порушенням п.п 22.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тобто, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами.

Відповідно до абзацу 1 п.22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до абзацу 3 п.22.5 ПДР Укроаїни, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно п.4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства Внутрішніх справ Укураїни 10.10. 2013 р. № 1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.8 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додається довідка з вагового комплексу, однак, як зазначає позивач в позові, вказаного документу поліцейським йому не вручалося. Вказаний документ, як доказ правомірності дій працівника поліції під час складання постанови у відношенні ОСОБА_1, у відповідності до ст.. 77 КАС України, відповідачем суду не надано.

Таким чином, для встановлення перенавантаження фактичної маси транспортного засобу позивача необхідне застосування спеціального технічного вантажного засобу - вантажних вагів та, як доказ виявленого правопорушення, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Крім того, відповідачем під час складання оскаржуваної постанови не зазначено місця скоєння адміністративного правопорушення, зазначено лише автомобільна дорога М-28, що є порушенням вимог абз. 2 ч.3 ст. 283 КУпАП.

Заперечуючи порушення Правил дорожнього руху, позивач вказує, що інспектор поліції незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, не надав можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП, а також заперечує сам факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, судом встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поліцейський не дотримався вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин. Зібраних поліцейським фактичних даних не було достатньо для встановлення наявності факту адміністративного правопорушення та винності позивача у його вчиненні.

При цьому, сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Відповідачі відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України не довели правомірність прийнятих ними рішень та не надали суду відповідних доказів.

У самій постанові, в порушення вимог ст.ст. 268, 283 КУпАП не міститься опису обставин, достатніх для повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, відсутнє місце скоєння адміністративного правопорушення, у змісті постанови відсутні відомості про те, що саме підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення, що унеможливлює суд перевірити правомірність дій інспектора та оцінки доказів при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є незаконною та необґрунтованою, та такою, що не відповідає нормам КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, є всі підстави вважати, що постанова серії НК № 919945 від 22.04.2018 року про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями чинного законодавства України, є незаконною, а тому підлягає до скасування, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 244-246, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) до відділу організації групи реагування Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області (в особі ст.. сержанта ОСОБА_2) (місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул.. Єврейська, 12) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії НК № 919945 від 22.04.2018 року та закриття провадження - задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 919945 від 22.04.2018 року, винесену інспектором відділу організації групи реагування Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області ст.. сержантом ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) за порушення ст. 132-1 КУпАП - закрити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: