Справа № 521/18860/18
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/360/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Мирончук Н.В.,
при секретарі судового засідання: Власової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальону УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції Воробйова Віталія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ВР №317695 від 28.10.2018 року інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону УПП Одеській обл., Воробйова Віталія Васильовича про притягнення його - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на таке.
28.10.2018 року о 12-30 за адресою: траса Одеса - Київ М05, 48 км, інспектор Воробйов В.В. зупинив позивача та звинуватив його у тому, що він порушив вимоги дорожньої розмітки, у зв`язку з чим інспектором була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.
На думку позивача, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Воробйов В.В. не дав позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
Позивач в судове засідання не прибув, надав до канцелярії суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не прибув, хоча судом відкладався розгляд справи та три рази справа призначалась до розгляду, надаючи можливість відповідачу прибути у судове засідання та надати докази і пояснення щодо правомірності прийнятого ним рішення, але відповідач своїм правом не скористався, у судове засідання не прибув та не надав до суду жодних доказів щодо правомірності прийнятого ним рішення.
Ухвалою суду, в якості третьої особи по справі, судом було залучено - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та викликано зазначену третю особу - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, у судове засідання; витребувано з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, належним чином завірені копії постанови та інші документи матеріалів адміністративної справи, які стали підставою для складення постанови, серії ВР №317695 від 28.10.2018 року, про накладення адміністративного стягнення.
Проте, представник Третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не прибув. Надав до канцелярії суду пояснення проти позову, зазначивши, що позивач не надав жодних доказів, які спростували б факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому просив позовну заяву залишити без задовлення. (а.с.25).
Проте, документи, які витребовувались у третьої особи, ухвалою суду, а саме: належним чином завірені копії постанови та інші документи матеріалів адміністративної справи, які стали підставою для складення постанови, серії ВР №317695 від 28.10.2018 року, про накладення адміністративного стягнення, представником третьої особи, до суду не було надано.
Суд, дослідивши матеріали справи, які були надані до суду учасниками справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 28.10.2018 року на 48 км траси Одеса - Київ, М05, інспектором Воробйовим В.В., була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 317695 про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі 255 грн. (а.с.8).
Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній, керуючи автомобілем, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1, перетнувши лінію, чим порушив ПДР України.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.
Відповідно до розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.
Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.
Позивач, надав до суду заяву, в якій він вказав, що здійснив розворот, де не було дорожної розмітки та на підтвердження надав фотоматеріали: фотокартки з місця події, згідно яких, в місці, де було вчинено розворот, дорожня розмітка відсутня.
Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 3 статті 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу.
Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина 3 статті 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.
Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено главою 22 КУпАП.
Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.
На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Також, відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Також, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.
Також, п. 8 Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачено, що до постанови додаються докази.

Проте, згідно до спірної Постанови, у п.8 : «До постанови додається …», інспектором не зазначено жодного доказу.

Крім того, у спірній постанові не вказано чи було здійснено фото або відеозапис порушення.

Отже, виходячи з доказів, вивчених у судовому засіданні, у спірній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім, доводів.

Згідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Між тим, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого.

Також, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії», Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, з урахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.
Суд, дослідивши матеріали, надані до суду учасниками справи з місця події, приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху.
Також, виходячи з обставин, встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП проводився без дотримання норм, передбачених ст. ст. 258, 268, 279, 280 КУпАП, що не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, чим було порушено право позивача на належний розгляд його справи.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 6 КАС України, суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
При цьому, суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Виходячи з конституційного принципу презумпції невинуватості, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, враховуючи вимоги ч.2 ст. 77 КАС України, з огляду на встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини, у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд вважає, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права, враховуючи те, що відповідачем по справі не надано доказів щодо правомірності свого рішення, не надано таких доказів і третьою особою, за таких обставин, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.
Отже, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача та дотримання вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд зазначає, що постанова, серії ВР № 317695 від 28.10.2018 року, підлягає скасуванню, а справа - закриттю.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 77, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, ч. 1 ст. 247, 251, 258, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальону УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції Воробйова Віталія Васильовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, - задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 317695 від 28.10.2018 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.
Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено, в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 286, 295, 297 КАС України.

Суддя: Н.В. Мирончук