Справа № 2-а-7864/11
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-7864/11
провадження № 6-а/361/30/18
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської областіпро поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, у якій просив поновити йому пропущений з поважних причин строк для предявлення до виконання виконавчого листа, виданого 10 вересня 2018 року на виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2011 року в адміністративній справі № 2-а-7864/2011 за його позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми пенсії, посилаючись на те, що визначений законом строк для предявлення вказаного виконавчого листа до виконання ним пропущений з поважних причин, оскільки з вересня 2011 року на законодавчому рівні було припинено фінансування з Державного бюджету України на виконання судових рішень щодо виплат пільговим категоріям громадян, зокрема, постраждалим від Чорнобильської катастрофи. 17 липня 2018 року Велика палата Конституційного Суду України ухвалила Рішення № 6-р/2018 у справі № 1-11/2018(3830/15), яким визнано неконституційними норми законів щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо обмеження виплат учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та здійснення належних їм виплат на виконання судових рішень щодо перерахунку пенсій. Вказана обставина, виходячи із встановленого Конституцією України та законами України принципу обовязковості виконання судових рішень, є поважною причиною для поновлення йому строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Заявник ОСОБА_3 та заінтересована особа Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду заяви, у судове засідання не зявилися, їхня неявка відповідно до ч. 3 ст. 376 КАС України судовому розгляду не перешкоджає.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2011 року, ухваленою в адміністративній справі № 2-а-7864/2011, враховуючи внесені в дану постанову зміни постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2012 року, позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області (далі Управління ПФУ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобовязано Управління ПФУ провести перерахунок основної та додаткової пенсій ОСОБА_3 згідно із ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком із урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 02 червня 2011 року та провести відповідні виплати з урахуванням уже проведених виплат.

13 грудня 2012 року зазначена постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2011 року набрала законної сили.

Із копії виконавчого листа № 2-а-7864/2011, виданого 10 вересня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області у зазначеній адміністративній справі про зобовязання Управління ПФУ провести з 02 червня 2011 року перерахунок і виплату ОСОБА_3 розміру основної та додаткової пенсій,вбачається, що строк предявлення даного виконавчого листа до виконання до 13 грудня 2015 року.

У поданій до суду заві ОСОБА_3 зазначав, що раніше вказаний виконавчий лист ним до виконання не предявлявся, у звязку з обмеженням на законодавчому рівні виплат учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та відсутністю запланованих у Державному бюджеті України на відповідний рік коштів на виконання судових рішень.

За змістом ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Обовязковість судових рішень встановлена і у ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ, у якій закріплено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Обовязковість судових рішень є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства, який закріплений у ст. ст. 7, 14 КАС України (у редакції, чинній на момент набрання вказаною постановою суду від 29 червня 2011 року законної сили) та у ст. ст. 2, 14, 370 КАС України (у редакції, чинній на момент розгляду даної заяви).

Обовязковість виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 зазначив, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

У ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року № 3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невідємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу (Бурдов проти Росії, Горнсбі проти Греції).

У п. 43 свого рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до п. 52 рішення Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі ОСОБА_4 проти України відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у його право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

За змістом ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 15 цього ж Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За змістом ч. 1 ст. 11 вказаного Закону строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобовязані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

У ч. 6 ст. 12 зазначеного Закону передбачено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поважними причинами пропуску строку визнаються такі обставини, які є обєктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення певної процесуальної дії.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 у справі № 1-11/2018(3830/15) зазначив, що встановлення у законах України пільг, компенсацій та гарантій громадянам України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обумовлено виконанням державою свого конституційного обовязку, передбаченого статтею 16 Основного Закону України, щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та збереження генофонду Українського народу. Такі пільги, компенсації та гарантії є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обовязку.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи обставини справи, обовязковість виконання судових рішень, обовязок держави по відшкодуванню шкоди завданої учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, суд дійшов висновку щодо можливості поновлення ОСОБА_3 пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання щодо виплати йому належної суми пенсії, тому його заява про поновлення цього строку підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 14, 72, 90, 243, 248, 373, 376 КАС України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк для предявлення до виконання виконавчого листа № 2-а-7864/2011, виданого 10 вересня 2018 року на виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2011 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області про зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоплаченої суми пенсії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали..

Суддя Дутчак І. М.