Справа № 640/21170/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 грудня 2018 року м. Київ № 640/21170/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись зі скаргою та доданими до неї матеріалами

за позовомПублічного акціонерного товариства «Укрнафта»
до1. Заступника керівника апарату Верховного Суду керівника секретаріату Касаційного господарського суду Пляс Наталії Петрівни, 2. Начальника відділу забезпечення діяльності Голови та заступника Голови суду секретаріату Касаційного господарського суду Воляновської Тетяни Василівни,
про визнання протиправними та скасування розпоряджень, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулось до суду з позовом до Заступника керівника апарату Верховного Суду керівника секретаріату Касаційного господарського суду Пляс Наталії Петрівни (відповідач-1), Начальника відділу забезпечення діяльності Голови та заступника Голови суду секретаріату Касаційного господарського суду Воляновської Тетяни Василівни (відповідач-2) про визнання протиправними та скасування розпоряджень відповідача-1 №1116 від 04.06.2018 року, №1943 від 10.08.2018 року та відповідача-2 №1385 від 06.07.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.172 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у даній справі, суд враховує наступне.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, предметом оскарження у даній справі є розпорядження відповідачів щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

При цьому, за змістом п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або обов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи (п.2 ч.1 ст.4 КАС України).

Згідно п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За визначенням, наведеним у п.9 п.1 ст.4 КАС України, відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб'єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, водночас на цих суб'єктів покладено обов'язок виконувати вимоги та приписи. При цьому необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відтак, обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

При цьому, доводи позивача в обґрунтування заявлених вимог по суті стосуються рішень (розпоряджень) заступника керівника апарату Верховного Суду керівника секретаріату Касаційного господарського суду та Начальника відділу забезпечення діяльності Голови та заступника Голови суду секретаріату Касаційного господарського суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, що розглядається за правилами господарського судочинства.

За положеннями ч.9 ст.32 Господарському процесуальному кодексі України (далі - ГПК України в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017), невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач зі складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду (далі - Положення), затвердженим рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 та погодженим згідно з наказом Державної судової адміністрації України від 02.04.2015 №45.

Так, 04.06.2017 року на підставі розпорядження Заступника керівника апарату Верховного Суду керівника секретаріату Касаційного господарського суду Пляс Н.П. у зв'язку з відпусткою судді Вронської Г.О., відповідно приписів Положення, здійснено повторний автоматичний розподіл справи №910/15151/17.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення діяльності Голови та заступника Голови суду секретаріату Касаційного господарського суду Воляновської Т.В. від 06.07.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/15151/17 у зв'язку з відпусткою судді Мамалуя О.О.

Дані рішення прийнято на виконання вимог процесуального законодавства, а відтак, з урахуванням ст. 255 ГПК України, заперечення щодо рішень, прийнятих в рамках ст. 332 ГПК України, можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи, що підтверджується практикою розгляду таких питань (постанова Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №904/720/14).

При цьому, розпорядження посадових осіб Верховного Суду, винесені на підставі ст. 32 ГПК України, не можуть бути предметом оскарження в суді першої інстанції іншої юрисдикції.

За правилами, встановленими ч.1 ст. КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, у відповідності до п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - це акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Системний аналіз вищенаведених положень дає підстави вважати, що позивач оскаржує до адміністративного суду не дії, рішення чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які пов'язані з реалізацією публічно-владних управлінських функцій, а рішення, прийняті в рамках процесуального законодавства і не можуть бути віднесені за своїм змістом до актів індивідуальної дії в розумінні п.19 ч.1 ст.4 КАС України.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що позовні вимоги позивача стосуються дій відповідачів щодо повторного автоматичного розподілу справ, суд дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки позов Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд вбачає наявними підстави для відмови у відкритті провадження.

Керуючись ст.ст.3, 5-11, 19, п.1 ч.1 ст.170, ст.ст.241-243, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству «Укрнафта» у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Заступника керівника апарату Верховного Суду керівника секретаріату Касаційного господарського суду Пляс Наталії Петрівни, Начальника відділу забезпечення діяльності Голови та заступника Голови суду секретаріату Касаційного господарського суду Воляновської Тетяни Василівни про визнання протиправними та скасування розпоряджень.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі та позовні матеріали невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.А. Добрівська