Справа № 9901/982/18
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

(про відмову у відкритті провадження у справі)

26 грудня 2018 року

Київ

справа №9901/982/18

адміністративне провадження №П/9901/982/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А. розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

21 грудня 2018 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до Верховного Суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - відповідач, КДКП) в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 22.11.2018 року № 1798дс-18 «Про відмову у відкритті дисциплінарного провадження» щодо заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора ОСОБА_5;

- зобов'язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів відкрити дисциплінарне провадження за дисциплінарною скаргою ОСОБА_2 від 31.10.2018 року (вх. № 11/2-9567вх-18) щодо заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора ОСОБА_5

Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви, з'ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою вважаю, що у відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 4 статті 22 КАС України, Верховному Суду як суду першої інстанції, окрім іншого, підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Як встановлено судом, предметом оскарження в даній справі є рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 22 листопада 2018 року № 1798дс-18 «Про відмову у відкритті дисциплінарного провадження» щодо заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора ОСОБА_5», прийняте членом КДКП за наслідками розгляду дисциплінарної скарги ОСОБА_3 про вчинення прокурором ОСОБА_5 дисциплінарного проступку.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) встановлено, що дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти (частина друга статті 45 Закону №1697-VII).

За змістом частини другої статті 46 Закону № 1697-VII, член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів своїм вмотивованим рішенням відмовляє у відкритті дисциплінарного провадження, якщо, зокрема, дисциплінарна скарга не містить конкретних відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку прокурора.

Зі змісту оскаржуваного рішення члена КДКП про відмову у відкритті дисциплінарного провадження вбачається, що останнє прийнято у зв'язку з тим, що скаржником не надано до скарги рішень Генерального прокурора України, або суду, щодо рішень, дій чи бездіяльності прокурора ОСОБА_5 у кримінальному процесі, які б містили факти порушення ним прав осіб або вимог закону.

Частиною першою статті 50 Закону № 1697-VII встановлено, що прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення. Вимоги такого ж змісту наведено у пункті 148 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (далі - Положення).

З аналізу викладених вимог ч. 1 статті 50 Закону № 1697-VII вбачається, що правом оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя має лише прокурор (стосовно якого подано дисциплінарну скаргу), як суб'єкт дисциплінарного провадження. Особи, за дисциплінарними скаргами яких Комісія приймає рішення у визначеному Законом № 1697-VII і Положенням порядку, не є суб'єктами дисциплінарного провадження, та за Законом № 1697-VII не наділені правом на оскарження рішень Комісії, як за результатами дисциплінарного провадження, так і стосовно вирішення питання про його відкриття.

Відсутність регламентації права на оскарження рішень про відмову у відкритті дисциплінарного провадження щодо прокурора в національному праві є розумним обмеженням у процедурі дисциплінарної відповідальності прокурора, покликаним не перевантажувати судову систему за умови, якщо чинне законодавство передбачає конкретні способи захисту прав та інтересів зацікавленої особи.

Обраний позивачем спосіб захисту - оскарження рішення Комісії про відмову у відкритті дисциплінарного провадження стосовно прокурора, який, на думку позивача, порушив вимоги КПК України, жодним чином позитивно не вплине на хід досудового розслідування й не відновить його прав як учасника кримінального провадження. Крім того, саме рішення Комісії за результатами розгляду дисциплінарної скарги, хоч його і прийнято у зв'язку з дисциплінарною скаргою заявника, не створює для позивача жодних юридичних прав та/чи обов'язків, а з огляду на завдання дисциплінарного провадження і правовий статус Комісії у цих правовідносинах рішення цього органу не може порушувати особистих прав та/або інтересів заявника.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № П/9901/445/18 (провадження № 11-349заі18).

З огляду на викладене позивач позбавлений права на звернення до суду із цим адміністративним позовом, оскільки адміністративна процесуальна дієздатність особи у відносинах, що виникають у сфері дисциплінарного провадження щодо прокурора, обмежена нормами Закону № 1697-VII.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 6 статті 170 КАС України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Суд зазначає, що до вжитого в цій нормі формулювання «не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» слід застосувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 29 березня 2018 року у справі №9901/374/18 (П/9901/374/18), провадження №11-93заі18, де суд зазначив, що: «Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства», слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, а тому неможливо зазначити суд, до юрисдикції якого мав би належати розгляд цієї справи».

З врахуванням викладеного, керуючись статтями 22, 170, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала Верховного суду набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І.А. Васильєва