Справа № 520/8109/18
Суддя: Літвінова І. А.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/8109/18
провадження № 2-а/520/405/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

секретар судового засідання - Молодов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Даниленко Олександра Сергійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до відповідача поліцейського 1 роти батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Даниленко О.С. про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову серії БР №675645 від 15 червня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що постанова серії БР № 675645 від 15.06.2018 винесена з порушенням закону, оскільки поліцейським Даниленко О.С. та Управлінням патрульної поліції в Одеській області грубо порушено його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, п. 5 ч. 1 ст. 278 КУпАП, та безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання позивача про долучення доказу - відеозапису, що потягло за собою невиконання вимог ст. 245, п. 2 ч. 1 ст. 278, 280 КУпАП і неперевірку правильністі матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не в повному обсязі досліджені докази, що призвело до винесення необ'єктивного та незаконного протоколу серія БР № 675645 від 13.06.18. Поліцейським Даниленко О.С. було порушено вимоги ст. 40 Закону України № 580-УІІІ від 02.07.15 «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Таким чином, для здійснення фотофіксації правопорушення поліцейський Даниленко О.С. був зобов'язаний використовувати спеціальні технічні засоби сертифіковані в Україні, а не власний технічно несправний телефон марки Меіги. Також справа не підлягала розгляду в порядку скороченого провадження.

Позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду ухвалою суду від 13.08.2018 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви та відкрито провадження у адміністративні справі № 520/8109/18. До участі у справі третьою особою залучено Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 патрульної поліції.

Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просить задовольнити.

Відповідач поліцейський 1 роти батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Даниленко О.С. неодноразово викликався у судове засідання, однак до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 патрульної поліції в судовому засіданні заявив, що позов ОСОБА_2 вважає безпідставним. Представник третьої особи надав письмові пояснення щодо позову, які підтримав у судовому засіданні.

У поясненнях третя особа заявила про безпідставність й необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2, з огляду на наступне. Третя особа зазначає, що згідно постанови серії ЕАА № 675645 від 15.06.2018 р., пояснень інспектора Даниленка О.С., ОСОБА_2 (доданих до постанови та викладених в позові), фотографій та відеозапису з місця вчинення правопорушення, - 15.06.2018 р. приблизно о 18 год. 25 хв. під час патрулювання поліцейськими було помічено та зафіксовано засобами відеозйомки (файл «відеозапис правопорушення» час запису з 00 хв. 08 сек. до кінця відеозапису) як громадянин ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався по площі Незалежності (перехрестя з круговим рухом) та з'їжджаючи на вул. Ак. Корольова (в напрямку вул. Ак. Вільямса) здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (час зйомки 18:25:20 - на світлофорі вмикається червоне світло, авто позивача закінчує поворот праворуч та знаходиться перед пішохідним переходом. Водій має реальну змогу зупинитися на червоне світло без застосування екстреного гальмування, так як швидкість невелика. Крім того, про необхідність виконання зупинки перед пішохідним переходом позивач був попереджений завчасно жовтим сигналом світлофору, котрий передував червоному _ фото 11; час зйомки 18:25:21 - на світлофорі вже 1 сек. горить червоний, позивач не зупиняючись перетинає пішохідний перехід та продовжує рух на зустріч авто поліції _ фото 12 та 13). В подальшому, як видно з відеозапису файл «розгляд справи», через деякий час його зупиняють поліцейські та проводять розгляд справи про адміністративне правопорушення. З огляду на все вищезазначене, ОСОБА_2 мав реальну можливість виконати вимоги світлофора та зупинитись у визначеному ПДР місці без застосування екстреного гальмування. Оскільки, з моменту ввімкнення жовтого сигналу (також забороняє рух) і до моменту перетину пішохідного переходу (на червоний сигнал) пройшло 3-4 сек., швидкість була невеликою.

Під час розгляду справи позивачу було продемонстровано відеозапис його правопорушення, також він скористався правом на написання пояснення, інших клопотань не заявляв.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_2 інспектором патрульної поліції Даниленко О.С. було винесено постанову. Разом з тим, в обґрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт проїзду ним регульованого пішохідного переходу на сигнал світлофора, який забороняє рух (червоний). Таким чином, з огляду на все зазначене вище в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова серії ЕАА № 675645 від 15.06.2018 р. обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності її скасування безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства.

Суд, заслухавши присутніх у засіданні позивача та представника третьої особи, дослідивши надані учасниками справи докази, зважаючи на дані, викладені у заявах по суті справи встановив наступне.

15 червня 2018 року транспортний засіб «HYUNDAI Accent», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 був зупинений на вулиці Академіка Корольова в місті Одесі поліцейським 1 роти батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Даниленко О.С. з підстав скоєння водієм правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

Згідно постанови серії БР № 675645, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом по площі Незалежності у місті Одесі, здійснив проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофору, чим порушив ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_2 заперечує факт проїзду на червоний сигнал світлофору, зазначаючи що взагалі не є доведеним, чий автомобіль зафіксований на відеозапису, зробленим відповідачем.

На підтвердження факту дорожньої обстановки позивач надав суду запис з відео регістратору його автомобіля. До пояснень третьої особи на підтвердження факту правопорушення додані фото - та відеоматеріали.

Право учасників справи надавати докази та брати участь у їх досліджені встановлено пунктом 2 частини третьої статті 44 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За результатами досліджених фото - та відеозаписів суд відхиляє посилання позивача ОСОБА_2 щодо недоведеності факту, що це саме транспортний засіб «HYUNDAI Accent», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача зафіксовано на відеозапису, зробленому поліцейським.

Так, при порівняльному аналізі часу, місця, дорожньої обстановки та порядку розташування транспортних засобів під час руху по площі Незалежності та по вулиці Академіка Корольова, враховуючи особисті коментарі позивача щодо напрямку та порядку руху транспортних засобів, суд не має сумніву, що на відеозапису відповідача зафіксовано саме автомобіль під керуванням ОСОБА_2

Крім того, фото-та відеофіксація підтверджують проїзд цього автомобілю на червоний сигнал світлофору.

Згідно із п. 8.7.3 «г», «е» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Позивач зазначає, що під час руху автомобілю під його управлінням, пішоходи стояли на тротуарі перед пішохідним переходом, що свідчить про те, що на пішохідному світлофорі був увімкнутий забороняючий красний сигнал світлофору, що у свою чергу свідчить, що на світлофорі, що регулює рух автомобілів, був увімкнений зелений сигнал.

До таких висновків суд відноситься критично, оскільки така поведінка пішоходів на регульованому пішохідному переході могла свідчити про те, що пішоходи, як особи, які беруть участь у дорожньому русі, виконували вимоги пункту 4.14 Правил дорожнього руху, яким на пішоходів покладається обов'язок перед виходом на проїзну частину з-за транспортних засобів, що стоять, та будь-яких об'єктів, що обмежують оглядовість, впевнитись у відсутності транспортних засобів, що наближаються та п. 4.10 цих Правил, яким пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

Таку небезпеку для пішоходів міг представляти транспортний засіб, продовжуючий проїзд пішохідного переходу на червоне світло.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд дійшов висновку, що докази порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху є достатніми, належними та допустимими.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Судом встановлено, що рішення відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за скоєння правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП прийнято з урахуванням усіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні, крім іншого, зазначав, що світлофор з правого боку по ходу руху його транспортного засобу він не міг бачити, оскільки видимість була обмежена маршрутним таксі, яке зупинилось для здійснення посадки-висадки пасажирів. При цьому ОСОБА_2, як водій не дивився на світлофор, розташований ліворуч, видимість на якій була доступною, так як зосередив свою увагу на тому, щоб впевнитись, що між зупинившимися маршрутними таксі ніхто із пасажирів не вийде на дорогу по ходу руху позивача.

Частиною третьою статті 41 Закону України «Про дорожній рух встановлено», що порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 та на час складення постанови у відношенні ОСОБА_2 діяли в редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 883 від 10.11.2017.

Відповідно до п. 8.1.цих Правил регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

ОСОБА_2 рухався по дорозі, регулювання дорожнього руху на якій здійснюється за допомогою світлофорів.

Світлофори, у відповідності до п. 8.7. Правил дорожнього руху (далі- Правил) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів

Із змісту пункту 8.10 Правил вбачається, що у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

За п. 8.11. Правил водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

З відеозаписів, зроблених як відповідачем так і позивачем ОСОБА_2 вбачається, що рух по площі Незалежності на вулицю Академіка Корольова був досить повільним, у зв'язку із щільним трафіком. Для зупинки транспортного засобу в порядку, встановленому п. 8.10 Правил ОСОБА_2 не повинен був вдаватись до екстреного гальмування.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що оцінювання поведінки пішоходів при здійсненні руху не є підставою для ігнорування сигналів світлофору, навіть якщо водій впевнений, що подальший рух його транспорту є повність небезпечним для інших учасників дорожнього руху.

В діях позивача ОСОБА_2. є ознаки правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті. Відповідач діяв у межах його повноважень та прийняте ним рішення є правомірним.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Частинами другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана позивачем ОСОБА_2 постанова серії БР № 675645 від 15 червня 2018 року складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, постанова складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено вимогами чинного законодавства у сфері правил дорожнього руху, і негайно вручена позивачу, про що свідчить його підпис у постанові про адміністративне правопорушення, а також оглянутий в суді диск, який долучений до матеріалів справи третьою особою.

Крім того, суд не встановив порушень процедури при складенні постанови та при розгляді адмінматеріалів інспектором поліції.

Щодо суті самого порушення позивачем Правил дорожнього руху, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи та відповідно до відеозапису патрульного убачається, що інспектор поліції Даниленко О.С., підійшовши до автомобіля позивача, представився належним чином, пояснив причину зупинки транспортного засобу, суть правопорушення, та у відповідності з п.2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 Правил дорожнього руху України попросив пред'явити документи, наведені в п. 2.1 цих правил.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, зокрема, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, зокрема, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 285 КУпАП позивача ознайомлено зі змістом постанови, вручено копію.

Отже, під час зупинки автомобіля патрульними інспектор патрульної поліції Даниленко О.С. врахував всі обставини та виніс постанову відповідно до чинного законодавства.

За таких обставин, суд робить висновок, що інспектор патрульної поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а постанова щодо притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, винесена правомірно та у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Між тим, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. 243 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Даниленко Олександра Сергійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Копію рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя

Літвінова І. А.