Справа № 640/21909/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

26 грудня 2018 року м. Київ № 640/21909/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви

ОСОБА_2
доДержавної прикордонної служби України
третя особа проВідділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заборону вчиняти дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_2 (далі також - заявник) із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить забезпечити позов шляхом:

- заборони Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснювати заходи примусового виконання рішень та вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні №39308340 щодо ОСОБА_2;

- заборони Державній прикордонній службі України вчиняти дії по виконанню рішень та постанов відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження №39308340 щодо ОСОБА_2.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Статтею 152 КАС України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Із змісту заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви (далі також - заява) вбачається, що заявником визначено осіб, які можуть набути статусу учасників справи, а саме: відповідачем - Державну прикордонну службу України; третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (із змінами і доповненнями) за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762,00 грн., встановленого з 01.01.2018 року Законом України від 07.12.2017 року № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік", становить, 528,60 грн.

Як убачається з матеріалів позовної заяви (квитанція від 22.12.2018 року № 4285599), заявником сплачено судовий збір за подання до адміністративного суду клопотання про забезпечення адміністративного позову в розмірі 528,61 грн.

Встановлено, що заявник має намір подати позов до суду про визнання протиправним та скасування рішення від 20.12.2018 року про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначено, що 20.12.2018 року заявнику відмовлено у перетинанні державного кордону України на Окремому контрольно-перепускному пункті "Київ" під час спроби перетнути кордон.

В той же день, заявник з Єдиного державного реєстру судових рішень дізналася, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2018 року задоволено подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2

Як зазначено заявником, судове рішення обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження №39308340 з примусового виконання виконавчого листа №2/359/100/2013 виданого 21.06.2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та Медведєва О.В. на користь ПАТ "Сведбанк" заборгованості за кредитним договором від 31.01.2008 року № 1095-Ф в сумі 2737304,15 доларів США, що еквівалентно 21877903,43 грн. В свою чергу, державним виконавцем вжито заходи примусового виконання рішення суду, а саме: перевірено майновий стан боржника, здійснено заходи з метою відшукування майна боржника. Згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України від 14.11.2017 року № 0.64-37981/0/15-17 надано витяг про систематичний перетин державного кордону України ОСОБА_2 за 2013-2018 роки.

Однак, такі дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_3 та рішення про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 20.12.2018 року, на думку заявника, мають очевидні ознаки незаконності та протиправності, обмежують право особи на вільне пересування, з огляду на що, подано відповідну заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснювати заходи примусового виконання рішень та вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні №39308340 щодо ОСОБА_2; заборони Державній прикордонній службі України вчиняти дії по виконанню рішень та постанов відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження №39308340 щодо ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, заявником вказано на неможливість забезпечення оздоровлення своїх малолітніх дітей.

В якості доказів обґрунтування заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявником долучено: копію рішення від 20.12.2018 року про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку; роздруківка з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2018 року у справі №6/361/136/18, відповідно до резолютивної частини якої: «Подання задовольнити. Надати дозвіл державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 на примусове проникнення до житлового приміщення боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦЯЯ_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 для проведення виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду.».

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж заявленої заяви, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Згідно частини четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частина друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктом першим частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Відповідно до частини п'ятої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

При цьому частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Так, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема зазначено, що судам необхідно враховувати, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Як вбачається із змісту заяви, майбутнім предметом спору є визнання протиправним та скасування рішення від 20.12.2018 року про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, в той час, як заявник просить забезпечити позов шляхом заборони Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснювати заходи примусового виконання рішень та вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні №39308340 щодо ОСОБА_2; заборони Державній прикордонній службі України вчиняти дії по виконанню рішень та постанов відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження №39308340 щодо ОСОБА_2.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд звертає увагу позивача, що згідно з пунктом 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Таким чином, з огляду на те, що заборона Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснювати заходи примусового виконання рішень та вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні №39308340 щодо ОСОБА_2 та заборона Державній прикордонній службі України вчиняти дії по виконанню рішень та постанов відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження №39308340 щодо ОСОБА_2 є фактично забороною вчиняти дії державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо здійснення виконавчого провадження №39308340, що не є майбутнім предметом оскарження у разі подання позову до суду.

Крім того, наведені заявником аргументи, на думку суду, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним заявником шляхом, оскільки матеріали заяви про забезпечення позову не містять об'єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Судом також сприймається критично долучена заявником роздруківка з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2018 року у справі №361/3158/18 провадження №6/361/136/18, з якої неможливо встановити осіб, що брали участь у цій справі та чи стосується це судове рішення правовідносин, що вказуються заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову, в той час, як оскаржуване рішення від 20.12.2018 року про відмову у перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку винесено на підставі ухвали Бориспільського міськрайсуду Київської області від 17.09.2018 року у цивільній справі №1005-7134-2012, яку заявником до матеріалів заяви не подано.

Позаяк, заявником жодного належного доказу в обґрунтування заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви не долучено.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач просить забезпечити позов шляхом заборони вчиняти дії суб'єкту владних повноважень - відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яке не є предметом оскарження, з огляду на що, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150 - 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову Товариству з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя Л.О. Маруліна