Справа № 296/11382/18
Суддя: Маслак В. П.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2018 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Маслак В.П. при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у Житомирській області ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018р. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у Житомирській області ДПП ОСОБА_3 серії НК №332983 від 09.11.2018р. , якою за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ст.132-1 КУпАП, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00грн. Позивач просив також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_2 вказав, що на 156 км.а/д Київ Чоп його було зупинено та проведено габаритно-ваговий контроль, за наслідками якого інспектором відділу складено постанову про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.132-1 КУпАП. Відповідно до змісту зазначеної постанови позивач перевозив вантаж з навантаженням на здвоєну вісь 22000кг., що, на думку позивача, не відповідає дійсності, оскільки навантаження на здвоєну вісь не перевищувало значень , визначених п.22.5 Правил дорожнього руху. Позивачу не розяснювались права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП. Також, як зазначає позивач, всупереч вимогам п.18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ №879 від 27.06.2007р. не було складено та видано довідку про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу та місця його здійснення.

У відзиві на позов Інспектор відділу безпеки дорожнього руху УПП у Житомирській області ДПП ОСОБА_3 вказав на те, що в діях позивача відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення , передбаченого ст.132-1 КУпАП, а саме порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами. Як зазначає відповідач, в даному випадку працівниками Укртрансбезпеки в Житомирській області здійснювався габаритно-ваговий контроль, під час якого були виявлені порушення ПДР позивачем, про що складено відповідні акти та довідки. За результатом розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення , а також забезпечення дотримання вимог Правил дорожнього руху до позивача було застосовано штраф у розмірі 510,00грн. На думку відповідача, поліцейський при винесені постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб , передбачений Конституцією, законами України, встановивши особу правопорушника, ступінь його вини та інші обставини. Відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, розяснено позивачу права, повідомлено про вчинене ним правопорушення, заслухано його пояснення та надано їм оцінку. Штраф накладено в межах санкції вчиненого правопорушення та з урахуванням довідки №076703 від 09.11.2018р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акту №076703 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

В судове засідання сторони не з"явилися.

Від позивача надішла заява, в якій останній позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи здійснювати за його відсутності (а.с.24).

Судом встановлено, що відносно позивача інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП у Житомирській області ДПП ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

В постанові зазначено, що 09 листопада 2018 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом номерний знак НОМЕР_1, перевозив вантаж з навантаженням на здвоєну вісь 22000кг., не маючи дозволу на перевезення негабаритного вантажу, чим порушив п.22.5 ПДР України.

Матеріали справи свідчать, що 09.11.2018 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Житомирській області на ділянці а.д. Київ Чоп 156 км. було здійснено габаритно - ваговий контроль транспортного засобу марки HOWO, модель 223257№3847 Е1, номерний знак НОМЕР_1. За результатом габаритно - вагового контролю транспортного засобу складено акт , з якого вбачається, що осьове навантаження фактичне 8 тонн (при допустимій нормі 11), осьове навантаження фактичне 22 тонн (при допустимій нормі 16), фактична маса становить 30 тонн (при допустимій нормі 40 тонн) (а.с.18).

Під час перевірки встановлено, що перевезення вантажу автомобілем марки HOWO, модель 223257№3847 Е1, номерний знак НОМЕР_1, здійснювалось при нормативно допустимій вазі транспортного засобу у 40 тонн, він важив 30 тонн, мав фактичне навантаження на осі, тонн: 8,0/ 11,15/10,85. Результати габаритного контролю транспортного засобу щодо довжини, ширини та висоти становили норму. Вказані результати перевірки оформлені довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 076703 від 09.11.2018р. (а.с.20).

Розглядаючи питання щодо правомірності дій інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у Житомирській області ДПП ОСОБА_3 щодо винесення оскарженої постанови, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Крім того, статтею 48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі по тексту - Порядок № 879).

Пунктом 3 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Таким чином, Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті та її посадові особи уповноважені відповідно до Положення та Порядку № 879 здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з ч.3 п.2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Зазначена норма кореспондується із абз.4 п.4. Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. №30: «Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд».

Таким чином, перевищення нормативно допустимих навантажень на 2% допускається, оскільки таке перевищення може бути відображене на вагах внаслідок похибки. У випадку ж, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше 7%, то згідно ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», дозвіл не вимагається і може бути замінений документом про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із відомостей, відображених в акті №076703 та довідці №076703, нормативно допустимою масою транспортного засобу є вага у 40 т., фактично вага транспортного засобу марки HOWO, модель 223257№3847 Е1, номерний знак НОМЕР_1 становила 30 тонн (а.с.18, 20).

Вказані обставини є підтвердженням того, що в дійсності позивачем не було допущено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно і не було вчинено адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУПАП.

Що стосується процедури розгляду справи про адміністративні правопорушення, суд звертає увагу на наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Разом з цим, згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Дійсно, за змістом ч.5 ст.258 КУпАП, відповідач не був зобов'язаний складати протокол у справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, він мав право це зробити. У випадку, коли особа заперечує факт вчинення правопорушення, саме протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП міг бути доказом його вчинення.

Цей же протокол був би доказом роз'яснення позивачу прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. У цьому ж протоколі позивач мав би змогу надати свої пояснення і це було б належним чином зафіксовано.

Підпис у постанові по справі про адміністративні правопорушення свідчить виключно про те, що позивач отримав копію спірної постанови. Жодних його пояснень по суті правопорушення ця постанова не містить.

Таким чином, прийнята відповідачем постанова є протиправною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закриттю.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови від 09.11.2018р., винесеної Інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП у Житомирській області ДПП ОСОБА_3, серії НК №332983 від 09.11.2018р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на підставі ст.132-1 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн.

Керуючись статтями 7,122,222, 245, 247, 251, 252, 268,284,288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статями 5, 6, 47,49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 242-246, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №332983 від 09.11.2018р., складену інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП у Житомирській області ДПП ОСОБА_3 , про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4 у вигляді штрафу у розмірі 510,00грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Корольовський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. П. Маслак