Справа № 559/2699/18
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/2699/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря Протас Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Приходько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 (адреса АДРЕСА_1) до

Дубенського відділу поліції Головного управління національної поліції у Рівненській області (адреса вул. Пекарська, 10 м.Дубно Рівненської області) про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04 грудня 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора Дубенського ВП ГУНП у Рівненській області Приходько Д.М., серії ДПО18 № 891294 від 14.11.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. Вказує, що 14.11.2018 року о 21.10 годині в м. Дубно по вул. Мирогощанська, керував транспортним засобом FORD ТРАNSIT, н.з. НОМЕР_1, яким, за припущеннями інспектора, перевозив небезпечний вантаж, дизельне пальне, близько 1 тони в пластиковій ємкості з порушенням спеціальних правил, а саме, транспортний засіб не був допущений до перевезення відповідного вантажу чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Будучи не згідним із прийнятим відносно нього рішенням, він, на місці відмовився підписувати будь-які складені поліцейським документи, тому отримав їх поштою простим листом, 30.11.2018 року (як доказ надано копію поштового конверта), в зв»язку з чим обґрунтовує поважність пропуску строку на оскарження цієї постанови до суду.

Позивч заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення та зазначає, що рухався власним вантажним транспортним засобом, що був у технічно справному стані, відповідав правилам, нормативам і стандартам, уважно стежив за дорожньою обстановкою і не порушував правил дорожнього руху України.

П. 22.5 ПДР України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Поліцейський Дубенського ВП у порушення п.10 Розділу III Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, не маючи у своєму розпорядженні жодних доказів, не вірно оцінив обстановку та прийняв незаконне рішення, яке явно не ґрунтувалося на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, такою, що підлягає до скасування, оскільки твердження поліцейського про те, що позивач перевозив дизельне паливо у кількості біля 1 тони є ніщо інше як припущення, огляд який він здійснив був незаконний, а висновок про наявність у його діях порушення п.22.5 ПДР України не вмотивований і не обґрунтований навіть виходячи з того, що дизельне пальне не відноситься до небезпечних вантажів, дозвіл на перевезення якого потребує погодження із Державтоінспекцією МВС України. Адже погодження потребує лише вантаж у виді нафтопродуктів за умови перевезення їх в кількості 3000 л і більше. Ніяких порушень стосовно габаритів свого транспортного засобу чи навантажень на вісі коліс, він не допускав, а поліцейський це не встановлював.

В судовому засідання позивач та йоог представник позовні вимоги підтримали повністю, з підстав, зазначених у позовних вимогах, просять їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав , просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що діями ОСОБА_3 було допущено порушення п.22.5 ПДР України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, з»ясувавши обставини справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора Дубенського ВП ГУНП у Рівненській області Приходько Д.М. серії ДПО18 № 891294 від 14.11.2018 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП до штрафу в розмірі 510грн. за те, що 14.11.2018 року о 21.10 годині в м. Дубно по вул. Мирогощанська, керував транспортним засобом FORD ТРАNSIT, н.з. НОМЕР_1, яким, перевозив небезпечний вантаж, дизельне пальне, близько 1 тони в пластиковій ємкості з порушенням спеціальних правил, а саме, транспортний засіб не був допущений до перевезення відповідного вантажу чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частина 1 статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У контексті даної справи це означає, що умовою притягнення позивача до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, а саме умисне чи з необережності порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України.

Правила дорожнього руху України містять пункти 22.1 22.6, якими регламентовано перевезення вантажу. Перевезення небезпечних вантажів регламентоване пунктами 22.5, 22.6 Правил дорожнього руху України.

Крім того, питання перевезення небезпечних вантажів регламентується, зокрема Законом України "Про перевезення небезпечних вантажів", наказом Міністерства внутрішніх справ "Про затвердження Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів " від 26.07.2004 №822, спеціальним наказом МВС та міністерства інфраструктури "Про затвердження Переліку маршрутів міжнародного дорожнього перевезення небезпечних вантажів, рух за якими здійснюється без погодження з уповноваженими підрозділами Національної поліції України" від 02.03.2016 р. №151/89 з наступними змінами, внесеними наказом МВС від 12.04.2017 р. №309/139, Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ), до якої Україна приєдналася 01.05.2000р.

Отже диспозиція ст. 132-1 КУпАП є бланкетною нормою права, яка містить посилання на спеціальний нормативний акт, тому при порушенні вказаної статті у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності має бути зазначено спеціальний нормативний акт, що регулює дорожнє перевезення небезпечних вантажів, конкретні вимоги якого порушила особа, притягнута до адміністративної відповідальності.

З оскаржуваної постанови не слідує в чому конкретно виразилось порушення ОСОБА_3 правил перевезення небезпечного вантажу (не зазначено класу небезпечного вантажу, його номеру, відповідно до міжнародного класифікатора) .

Таким чином оскажувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, п. 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказам МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Відсутність в оскаржувній постанові конкретного обвинувачення має наслідком порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих ст. 268 КУпАП, в тому числі і права на захист.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, є недоведеною, тому оскаржувана постанова підлягає до скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення. За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 132-1 КУпАП, залишається недоведеним, а відтак, склад адмінправопорушення у даному випадку відсутній.

Відповідно до ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином суд вважає, що розгляд справи інспектором Дубенського ВП ГУНП Приходько Д.М. носив формальний характер, без з»ясування вини особи в його вчиненні, а також з'ясування інших обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, до суду не надійшло доказів на спростування доводів позивача, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити частково, постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі- скасувати.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне із таких рішень: залишає постанову без зміни; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу. За таких підстав, позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання протиправними дій інспектора Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області Приходька Д.М. щодо притягнення його до адмінвідповідальності не підлягає до задоволення.

Зважаючи на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст. 241-246,286 КАСУ, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (адреса АДРЕСА_1) Дубенського відділу поліції Головного управління національної поліції у Рівненській області (адреса вул. Пекарська, 10 м.Дубно Рівненської області) про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволити частково.

Постанову серії ДПО18 № 891294 від 14.11.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень- скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09.01.2019 року.

Суддя: