Справа № 1940/1935/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1935/18

21 грудня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

представника позивача Апостол О.С.,

представника відповідача Олексюка Р.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Емімакс" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Емімакс" до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільська ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення № 404098/40965892 Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації про відмову в реєстрації податкової накладної № 8068; зобов'язання відповідача зареєструвати податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю "Емімакс" від 31.10.2017 № 8068.

Ухвалою суду від 03.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 30.10.2018.

Тернопільським окружним адміністративним судом у підготовчих засіданнях у даній справі, які проводилися 30.10.2018, 13.11.2018 оголошувалась перерва на підставі статті 181 КАС України.

Водночас, ухвалою суду від 30.10.2018 у підготовчому засіданні виключено з учасників судового процесу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільська ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області.

Ухвалою суду від 13.11.2018 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача від 07.11.2018 про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 29.11.2018 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.12.2018.

Тернопільським окружним адміністративним судом у судовому засіданні у даній справі, яке проводилося 14.12.2018 оголошувалась перерва до 21.12.2018 на підставі статті 223 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України надіслав на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 31.10.2017 № 8068. Однак, відповідач зазначену податкову накладну прийняв, але реєстрацію зупинив, про що сформував квитанцію № від 14.11.2017 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У зазначеній квитанції відповідач зазначив, що податкова накладна від 31.10.2017 № 8068 відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, оскільки за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 73.20 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Після чого, на виконання квитанції від 14.11.2017 позивач надіслав відповідачу пояснення та всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції згідно податкової накладної від 31.10.2017 № 8068. Однак, не зважаючи на подані документи, рішенням № 404098/40965892 Комісії ДФС України відмовлено у реєстрації зазначеної податкової накладної.

Позивач вважає, що оскаржене рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки останнім було надано відповідачу всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції згідно податкової накладної від 31.10.2017 № 8068, а тому відповідач безпідставно відмовив у реєстрації зазначеної податкової накладної.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив від 30.10.2018 (арк. справи 146-147), просила позов задовольнити.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, суду пояснив, що Комісія ДФС України правомірно прийняла оскаржене рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.10.2017 № 8068, оскільки позивач не надав всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції згідно вказаної податкової накладної, та посилаючись на пояснення викладені у відзиві на позовну заяву від 22.10.2018 (арк. справи 125-135) просив у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів справи, що ТОВ "Емімакс" зареєстроване як юридична особа 17.11.2016 та перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, як платник податків.

Суд встановив, що 01.02.2017 між ТОВ "Емімакс" та ТОВ "Торговий дім "Хорольський завод дитячих продуктів харчування" укладено дистриб'юторський договір № Д-14_ДП, відповідно до умов якого позивач є уповноваженим дистриб'ютором продукції торгових марок "Малиш", "Малишка", "Малютка", "Малютка Преміум" на території м. Тернополя та Тернопільської обл., м. Рівне та Рівненської обл., м. Луцьк та Волинської обл. (арк. справи 18-21).

На виконання умов зазначеного договору позивач надав послуги ТОВ "Торговий дім "Хорольський завод дитячих продуктів харчування" відповідно до Додатку № 1 до договору № Д-14_ДП від 01.02.2017 на суму 324150,82 грн., в тому числі ПДВ 54025,14 грн., про що ТОВ "Торговий дім "Хорольський завод дитячих продуктів харчування" надано відомість нарахування послуг від 31.10.2017, складено акт наданих послуг по реалізації від 31.10.2017 та акт № ЕМ-0000080 від 31.10.2017 (арк. справи 22-23, 26, 28-29).

Надалі, за результатами здійснення вказаної операції 31.10.2017 за допомогою програми електронного документообігу "М.Е.Doc" позивач сформував та скерував на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 8068 на суму 324150,82 грн., в тому числі ПДВ 54025,14 грн. (арк. справи 14).

Однак, за результатами перевірки зазначеної податкової накладної, відповідач направив позивачу квитанцію № від 14.11.2017 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, у якій зазначено, що реєстрація зазначеної податкової накладної зупинена відповідно до пункту 201.16. статті 201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Критеріїв № 567). Також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 73.20. Водночас, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних (арк. справи 15).

Після чого, на виконання зазначеної квитанції позивач надіслав відповідачу пояснення та низку документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції згідно податкової накладної № 8068 від 31.10.2017, зокрема:

- опис співпраці за договором № Д-14_ДП (арк. справи 17);

- дистриб'юторський договір № Д-14_ДП від 01.02.2017 (арк. справи 18-21);

- додатки №№ 1, 2, 3 до договору № Д-14_ДП від 01.02.2017 (арк. справи 22-25);

- відомість нарахування послуг (по реалізації дитячого харчування (арк. справи 26));

- рахунок - фактури № ЕМ-0008068 від 31.10.2017 (арк. справи 27);

- акт наданих послуг (по реалізації дит. харчування (арк. справи 28));

- акт № ЕМ-0000080 від 31.10.2017 (арк. справи 29);

- видаткові накладні від ТОВ "Торговий дім "Хорольський завод дитячих продуктів харчування" (арк. справи 30-33);

- платіжні доручення (арк. справи 46-51);

- договори оренди легкових автомобілів (арк. справи 52-87).

Однак, не зважаючи на подані документи та повідомлення, рішенням № 404098/40965892 від 13.12.2017 Комісії ДФС України відмовлено у реєстрації зазначеної податкової накладної (арк. справи 16).

Підставою для відмови зазначено те, що надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Надалі, позивач звернувся до Комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг із скаргою від 22.12.2017, зокрема на оскаржене рішення, в якій вимагав скасувати зазначене рішення та зареєструвати, зокрема податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю "Емімакс" від 31.10.2017 № 8068. Також у зазначеній скарзі просив надіслати відповідь на скаргу на визначену адресу (арк. справи 102-104).

У зв'язку з тим, що відповідь на зазначену скаргу не надходила на адресу позивача, то 20.08.2018 останній направив на адресу відповідача письмовий запит вих. № 47 з вимогою надати відповідь на скаргу. Водночас до запиту позивач додав повторно скаргу від 22.12.2017 та додані до неї документи (арк. справи 107).

Після чого, 03.09.2018 позивач отримав лист ДФС України від 30.08.2018 № 27881/6/99-99-11-04-15 на № б/н від 22.12.2017 "Про розгляд скарги", в якому ДФС України зазначила, що зазначені скарги подані до ДФС України після закінчення строку подання таких скарг, чим порушено пункт 5 Порядку розгляду скарг на рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, який затверджений постановою КМУ від 04.07.2017 № 485 (чинний на момент подання скарги (арк. справи 100-101)).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до підпункту "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України) об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпунктів 1, 2 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (далі - Наказ №567) оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС).

Пунктом 6 Критеріїв передбачено, що моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Згідно пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України (чинного на час винесення оскаржуваного рішення), згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Суд зазначає, що абзацом першим постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29.03.2017 (далі - Постанова №190) встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацом другим Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку в рішенні № 404098/40965892 від 13.12.2017 підставою для відмови у реєстрації податкової накладною зазначено "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування".

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог пунктів 201.16.1 - 201.16.2 статті 201 ПК України та пропозиціях викладених у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної № 8068 від 31.10.2017 позивачем були надані документи, пояснення, якими підтверджується реальність здійснення операцій по відмовленій у реєстрації податковій накладній. Перелік наданих документів відповідає вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 №567.

Проте, відповідачем всупереч вимогам підпункту "в" пункту 201.16 статті 201 ПК України не було визначено вичерпного переліку документів, надання якого дало б позивачеві можливість реєстрації податкової накладної, а відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів.

При відмові у прийнятті до реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, комісія має навести дані щодо документів, надання яких дасть можливість прийняти податкову накладну до реєстрації.

Із оскаржуваного рішення ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної встановлено, що підставою для відмови у її реєстрації є надання позивачем копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, однак відповідачем не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено позивачем при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної (арк. справи 16).

Посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.

Водночас, за змістом частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов'язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

З огляду на зазначене, аналізуючи складені між позивачем та ТОВ "Торговий дім "Хорольський завод дитячих продуктів харчування" первинні документи, що долучені до матеріалів справи, суд зазначає, що ці документи відповідають положенням законодавства та містять всі обов'язкові реквізити первинного документу, які передбачені статтею 9 Закону № 996-ХІV, а тому зазначені документи мають юридичну силу та підтверджують реальний рух активів, зміну зобов'язань та капіталу позивача.

Водночас, відповідач не навів, а суд не здобув доказів, що первинні документи, складені у межах спірної господарської операції, не відповідають вимогам статті 9 Закону № 996-ХІV.

Суд також звертає увагу на те, що реєстрація податкової накладної була зупинена відповідачем на підставі пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, однак не конкретизовано пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, тобто не вказано якому саме критерію ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не відповідає податкова накладна № 8068 від 31.10.2017, а отже, не конкретизовано підставу зупинення її реєстрації, що є порушенням норм чинного законодавства.

Тобто відповідач зупинив реєстрацію розрахунку коригування без передбачених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 підстав.

Крім того, судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Тернопільській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Емімакс" податкового, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 17.11.2016 по 31.03.2018. За результатами вказаної перевірки складено акт №1780/14-01/40965892 від 02.07.2018 (арк. справи 110-121), у пункті 3.1.2.1 якого констатовано, що перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань з ПДВ за період з 17.11.2016 по 31.03.2018 не встановлено їх заниження чи завищення. Пунктом 3.1.2.2 зазначеного акта встановлено, що перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 17.11.2016 по 31.03.2018 не встановлено його завищення чи заниження. Крім того, в пункті 3.1.2.3 акта перевірки зазначено, що перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за період з 17.11.2016 по 31.03.2018 не встановлено заниження чи завищення ПДВ.

Оскаржене рішення винесено про відмову у реєстрації податкової накладної № 8068 від 31.10.2017, тобто податкове зобов'язання на підставі якого складено зазначену податкову накладну перевірялось податковим органом в ході документальної перевірки позивача, порушень встановлено не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації зазначеної податкової накладної.

Відтак, суд вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено, а тому є таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 8068 від 31.10.2017, суд зазначає, що відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, оскільки рішення про відмову у реєстрації зазначеної податкової накладної підлягає скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень частини другої статті 9 та частини другої статті 245 КАС України, підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 ПК України, пунктів 19, 20 Порядку № 1246, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині шляхом зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.10.2017 № 8068 подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю "Емімакс".

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Емімакс" (місцезнаходження: вул. Збаразька, 16, м.Тернопіль, 46010, ) до Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: пл. Львівська, 8, Київ-53, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 404098/40965892 від 13.12.2017 Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації про відмову в реєстрації податкової накладної від 31 жовтня 2017 № 8068, що подана на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю "Емімакс".

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31 жовтня 2017 № 8068 подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю "Емімакс".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України в користь товариством з обмеженою відповідальністю "Емімакс" судові витрати на суму 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) гривні 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.01.2019.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.