Справа № 520/10796/18
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

03 січня 2019 р. справа №520/10796/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень, в якому просить суд скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області від 07.11.2018 ВП № 56641471 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн за невиконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області у ВП №56641471 на позивача накладено штраф у розмірі 10200 грн за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, на підставі виконавчого листа по справі №820/909/18, виданого Харківським окружним адміністративним судом. Також позивач зазначив, що на виконання рішення суду ГУ ПФУ в Харківській області добровільно проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016. Водночас, позивачем зазначено, що листами позивачем було повідомлено державного виконавця про виконання рішення суду від 26.03.2018 у справі №820/909/18. Проте, державним виконавцем при виконанні постанови про накладення штрафу повністю проігноровано надані ГУ пояснення та документи, що підтверджують виконання судового рішення.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Панкратової М.А. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що згідно листа позивача від 12.10.2018 рішення суду виконано останнім лише в частині перерахунку пенсії , проте, не виконано судове рішення в частині виплати пенсії на користь стягувача. З огляду на викладене, державним виконавцем, керуючись положеннями ст.ст. 63,75 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Від представника позивача - Голубової О.В. через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Як передбачено приписами ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 по справі №820/909/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268" та довідки № 100/28680 від 29.05.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268" та довідки № 100/28680 від 29.05.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області, починаючи з 01.01.2016, без обмеження граничного розміру.

Згідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі "Документообіг адміністративних судів" Харківського окружного адміністративного суду, вбачається, що дане рішення від 26.03.2018 по справі №820/909/18 - 26.04.2018 набрало законної сили та видано виконавчий лист.

Постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області від 23.06.2018 відкрито виконавче провадження №56641471, на підставі виконавчого листа №820/909/18, згідно якоого боржником є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, копія яких долучена до матеріалів справи, державним виконавцем було направлено до позивача вимогу державного виконавця від 18.07.2018 №8315, якою державний виконавець вимагав в триденний термін з моменту отримання вказаної вимоги повідомити про стан виконання рішення суду та заходи , які були вжиті, а також надати інформацію та належним чином завірені документи щодо виконання або невиконання виконавчого документу.

Згідно матеріалів справи, 22.10.2018 керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем, винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Суд зазначає, що у відповідь на вказану вимогу від 18.07.2018 №8315, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області листом від 12.10.2018 №28738-14/20 повідомлено про те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 по справі № 820/909/18, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, добровільно проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 у розмірі 4679,36 грн. Водночас, у вказаному листі ГУ ПФ України зазначено, що за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 нараховано різницю в пенсії, яка склала 53043, 36 грн та буде виплачена при надходженні коштів від Пенсійного фонду України.

Судом встановлено, що 07.11.2018 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області винесено постанову ВП № 56641471 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, на підставі виконавчого листа №820/909/18.

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно положень ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що позовна заява була подана позивачем 09.11.2018, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду даним позовом в межах строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Як передбачено положеннями ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Як передбачено приписами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до положень ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

При цьому, положеннями ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено судом, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області 07.11.2018 було винесено постанову у ВП № 56641471 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн, за невиконання рішення суду.

Водночас, суд зауважує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 по справі №820/909/18 визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268" та довідки № 100/28680 від 29.05.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області протиправною. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268" та довідки № 100/28680 від 29.05.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області, починаючи з 01.01.2016, без обмеження граничного розміру.

Проте, позивач листом від 12.10.2018 №28738-14/20 повідомив відповідача, що на виконання вказаного рішення суду у справі №820/909/18 добровільно здійснив ОСОБА_1 добровільно проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016. Виплату різниці в пенсії, яка склала 53043 грн., з урахуванням раніше виплачених сум, буде здійснено при надходженні коштів від Пенсійного фонду України.

Суд зауважує, що проведення перерахунку пенсії є дією, яка передує виплаті такої пенсії, а отже здійснення позивачем тільки перерахунку без подальшої виплати є неповним виконанням судового рішення у справі №820/909/18 ГУ ПФ України в Харківській області, яке виступає боржником у виконавчому провадженні №56641471.

З огляду на викладене, а також враховуючи наданий розрахунок рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 по справі №820/909/18 не може вважатися належним чином виконаним.

Щодо посилань позивача на обставини того, що пенсія в перерахованому розмірі та доплата по перерахунку буде виплачуватися в порядку та строки, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, якою передбачено подання нових довідок до позивача, а також визначено, що виплату суми перерахованих пенсій за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде здійснено після отримання коштів на їх фінансування з державного бюджету, суд зазначає наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 по справі №820/909/18 зобов'язано позивача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, зокрема, відповідно до довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області про грошове забезпечення № 100/28680 від 29.05.2017 про розмір грошового забезпечення з 01 січня 2016.

Суд зауважує, що у виконавчому провадженні №56641471 здійснюється виконання за виконавчим листом саме у справі №820/909/18, то на даний час питання виплати та перерахунку пенсії ОСОБА_1 вже визначено судом.

Як вбачається зі змісту рішення від 26.03.2018 по справі №820/909/18, судом не було застосовано до таких правовідносин положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103. Водночас, станом на час прийняття рішення у справі №820/909/18 постанова Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 була чинною.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець під час здійснення виконання виконавчого листа у виконавчому провадженні №56598896 не мав враховувати положення постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, а отже такі доводи представника позивача не можуть вважатися судом належним доказом обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Щодо посилань позивача на практику Верховного Суду та на обставини того, що перерахована пенсія позивачу буде виплачена за наявності бюджетного фінансування, суд зазначає наступне.

В ухвалі Верховного Суду від 16.07.2018 по справі № 811/1469/18 зазначено, що Верховний Суд України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Крім того, суд зазначає, що посилання позивача не те, що Верховний суд України в своїх рішеннях виходив з того, що відсутність відповідного фінансового забезпечення та коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, не можуть бути взяті до уваги, з огляду на те, що позивачем не доведено відсутності відповідного фінансового забезпечення та коштів для виплати ОСОБА_1 пенсійних виплат на виконання рішення суду від 26.03.2018 по справі №820/909/18.

Щодо посилань представника позивача на положення Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що зазначеним порядком визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно п. 6 Порядку, перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку передбачено, що комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п'ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Суд зазначає, що позивачем не надано до суду будь - яких доказів вчинення позивачем відповідних дій на виконання процедури визначеної Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, як не надано і доказів повідомлення відповідача про здійснення таких дій.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області від 07.11.2018 ВП № 56641471 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн за невиконання рішення суду, відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог позивача про скасування постанови державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області про накладення штрафу від 07.11.2018 ВП № 56641471, належить відмовити.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень про скасування постанови про накладення штрафу від 07.11.2018 ВП № 56641471 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено 03 січня 2019 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.