Справа № 180/2315/18
Суддя: Тананайська Ю. А.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 180/2315/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Тананайської Ю.А.

за участю секретаря Новоселецької К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу № 180/2315/18 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за № 255 від 16 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 680 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 жовтня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за результатами розгляду протоколів про адміністративні правопорушення за № 255, 256 від 09 жовтня 2018 року було 16 жовтня 2018 року винесено постанову за № 255 про накладення на нього, як фізичну особу-підприємця адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 гривень. Підставою для прийняття вище зазначеної постанови послугували 2 протоколи про адміністративні правопорушення: протокол про адміністративне правопорушення за № 255 від 09 жовтня 2018 року за ч.1 ст.1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення абз.1 п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464, що призвело до заниження нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2015-2017 роки; протокол про адміністративне правопорушення за № 256 від 09 жовтня 2018 року за ч.1 ст.1641 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення п.177.1, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, а саме: завищення задекларованої вартості документально підтверджених витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу від здійснення діяльності за 2015-2017 роки, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб. Постанову Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за № 255 від 16 жовтня 2018 років про накладення на нього як суб'єкта господарювання адміністративного стягнення було отримано ним засобами поштового зв'язку 25 жовтня 2018 року.

Підставою для складання працівниками Головного управління ДФС у Дніпропетровської області протоколу про адміністративне правопорушення за № 256 від 09 жовтня 2018 року послугувало виявлення під час проведення планової документальної виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог чинного податкового та іншого законодавства при здійсненні фінансово - господарської діяльності факту правопорушення п. 177.1, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України в частині завищення задекларованої вартості документально підтверджених витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу від здійснення діяльності за 2015-2017 роки, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб. Провідним спеціалістом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було визначено дату вчинення адміністративного правопорушення 19 вересня 2018 року, хоча планова виїзна перевірка проводилася в період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

Висновки викладених порушень вимог чинного законодавства України викладено в Акті перевірки за №53879/04-36-13-05.1 від 19.09.2018 року. При накладені адміністративного стягнення порушено строки, встановлені ч.1 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставою для складання працівниками Головного управління ДФС у Дніпропетровської області протоколу про адміністративне правопорушення за № 255 від 09.10.2018 року послугувало виявлення під час проведення планової документальної виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог чинного податкового та іншого законодавства при здійсненні фінансово - господарської діяльності факту правопорушення абз.1 п.2 ч.1 ст.7 Закону України № 2464-VІ від 08 липня 2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2015-2017 роки. Провідним спеціалістом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було визначено дату вчинення адміністративного правопорушення 19 вересня 2018 року, хоча планова виїзна перевірка проводилася в період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

Висновки викладених порушень вимог чинного законодавства України викладено в Акті перевірки за №53879/04-36-13-05.1 від 19.09.2018 року. При накладені адміністративного стягнення порушено строки, встановлені ч.1 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із змісту оскаржуваної постанови за № 255 від 16.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення на нього відповідачем визначено єдиний доказ факту вчинення адміністративного правопорушення - Акт документальної планової виїзної перевірки за №53879/04-36-13-05.1 від 19.09.2018 року.

У зв'язку із незгодою з висновками перевірки, фактами і даними, викладеними у Акті перевірки, на підставі якого було складено протоколи за № 255 та № 256 від 09.10.2018 року про адміністративні правопорушення, ним листом від 18.10.2018 року на адресу відповідача було направлено відповідні заперечення. Станом на 26.10.2018 року відповідь за результатами розгляду поданих ФОП ОСОБА_1 заперечень на Акт перевірки за №53879/04-36-13-05.1 від 19.09.2018 року та рішення про визначення грошових зобов'язань від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області засобами поштового зв'язку на його адресу не надходило.

Вважає, що сформоване відповідачем твердження про вчинення з боку ФОП ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які полягають у неналежному веденні обліку доходів та витрат порушення п.177.1, п.177.2. ст. 177 Податкового кодексу України, а саме: завищення задекларованої вартості документально підтверджених витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу від здійснення діяльності за 2015-2017 роки; у порушенні порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в результаті порушення вимог абз.1 п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ № 2464-VІ від 08 липня 2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2015-2017 роки з посиланням на положення Акту перевірки за №53879/04-36-13-05.1 від 19.09.2018 року є передчасними, належним чином та в належний спосіб не підтвердженим.

Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач на розгляд справи не з'явився. Заяв чи клопотань не надходило.

Представником позивача ОСОБА_2 подано заяву про розгляд справи без його участі, а також надав Скаргу на податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.11.2018 року № (форма «Н»), № (форма «В4»), № (форма «Р»), № (форма «Р»), № (форма «Р»), № (форма «ПС»), вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого внеску, яка подана до Державної фіскальної служби України, в якій просить в межах процедури адміністративного оскарження переглянути податкові повідомлення-рішення та скасувати їх як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. Крім того, надав копію рішення Державної фіскальної служби України від 12.12.2018 року про продовження строку розгляду скарги по 25.01.2019 року включно.

Представник відповідача на розгляд справи не з'явився, повідомлялися належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України

Стаття 77 КАС України передбачає обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили (ст.90 КАС).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області) проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1.), місце проживання (податкова адреса) згідно свідоцтва про держреєстрацію: Україна, 53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Чернишевського, будинок №5-Е, та 19 вересня 2018 року складено акт №53879/04-36-13-05/НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року (а.с.24-59).

18 жовтня 2018 року ФОП ОСОБА_1 подав до ГУ ДФС у Дніпропетровській області заперечення до Акту перевірки №53879/04-36-13-05/НОМЕР_1 від 19 вересня 2018 року, за яким просив переглянути висновки вказаного Акту та сформулювати їх у відповідності з чинним законодавством України (а.с.60-69).

Також, на підставі вказаного акту головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області Шураєвою М.О. складено:

- протокол про адміністративне правопорушення за № 255 від 09 жовтня 2018 року за ч.1 ст.1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушення абз.1 п.2 ст.7 Закону України № 2464-VІ від 08 липня 2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2015-2017 роки (а.с.20-21).

- протокол про адміністративне правопорушення за № 256 від 09 жовтня 2018 року за ст.1641 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушення п.177.1, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України в частині завищення задекларованої вартості документально підтверджених витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу від здійснення діяльності за 2015-2017 роки (а.с.22-23).

На підставі вказаних протоколів № 255 та № 256 від 09 жовтня 2018 року заступником начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Сікіріню І.В. винесено постанову про притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680 гривень (а.с.17-18).

Розглянувши подані документи та матеріали, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

В ст. 283 КУпАП зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Як вбачається з постанови № 255 про накладення адміністративного стягнення від 16 жовтня 2018 року ФОП ОСОБА_1 вчинив (суть порушення): неналежне ведення обліку доходів і витрат та порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 680 гривень за порушення ст. 1641, ч. 1 ст. 1651 КУпАП.

Диспозиція частини 1 статті 1641 КУпАП передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, не ведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку.

Диспозиція частини 1 статті 1651 КУпАП передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за Порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Як слушно зазначає в своєму позові позивач, його притягнуто до адміністративної відповідальності, однак не зазначено за яке саме із альтернативних видів адміністративних правопорушень, зазначених у диспозиціях ст.1641 та ч. 1 ст.165-1 КУпАП.

Тобто, в оскаржуваній постанові не зазначено, яке саме протиправне діяння (бездіяльність), вчинив ФОП ОСОБА_1.

Також, з постанови не вбачається суб'єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме чим доводиться вина ФОП ОСОБА_1.

Так, в протоколі зазначено, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (акт від 19 вересня 2018 року №53879/04-36-13-05/НОМЕР_1) були виявлені правопорушення Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Позивачем до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 18 жовтня 2018 року подано заперечення до акту перевірки від 19 вересня 2018 року.

21.11.2018 року ФОП ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України подано скаргу на податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.11.2018 року № (форма «Н»), згідно якого зменшене від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 436751,52 гривень; № (форма «В4») згідно якого було застосовано штрафну санкцію в сумі 59539,00 гривень; № (форма «Р») згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану на суму 1037347,20 гривень; № (форма «Р»), згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 1285715,38 гривень, в тому числі за основним платежем - 1028572,30 гривень, за фінансовими санкціями (25%) - 257143,08 гривень, № (форма «Р»), згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на суму 104 202,18 гривень, в тому числі за основним платежем - 83362,54 гривень, за фінансовими санкціями (25%) - 20840,64 гривень, № (форма «ПС»), згідно якого застосовано штрафну санкцію у сумі 170 гривень; вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- в сумі 255797,56 гривень та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого внеску в розмірі 50036,08 гривень, в якій просив в межах процедури адміністративного оскарження переглянути податкові повідомлення-рішення та скасувати їх як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. Державна фіскальна служба України 12.12.2018 року надала ОСОБА_1 рішення про продовження строку розгляду скарги по 25.01.2019 року включно, оскільки питання, зазначені у скарзі, потребують отримання додаткових документів.

Не зважаючи на це 09 жовтня 2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області Шураєвою М.О. складено на ФОП ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення № 255 та № 256.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні справи необхідно керуватися принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, оглянувши надані позивачем докази, приходить до переконання, що головний державний ревізор-інспектор відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області Шураєва М.О. неповно з'ясувала обставини справи, що призвело до винесення незаконного рішення.

Під час ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення вина позивача в порушенні податкового законодавства та законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування не була доведена, так як він не погодився з тим, що ним порушено п. 177.1, п.177.2, ст. 177 Податкового кодексу України в частині заниження доходу, завищення документально підтверджених витрат та заниження загального оподатковуваного доходу, і абз.1 п.2 ст.7 Закону України № 2464-VІ від 08 липня 2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» і оскаржив нарахування до суду.

Суд погоджується з позивачем, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення № 255 та № 256 від 09 жовтня 2018 року та постанови № 255 від 16 жовтня 2018 року порушено вимоги ст.ст.256, 283 КУпАП, зокрема, не зазначено, які саме правопорушення з числа альтернативних, передбачених у ст.1641, ч.1 1651 КУпАП, вчинено ФОП ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене вище, зважаючи на те, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити

Скасувати постанову Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за № 255 від 16 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) АДРЕСА_1, у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 680 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1641 , ч. 1 ст. 1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2018 року.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1.

Відповідач: Головне управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, , адреса: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, будинок 17-а.

Суддя: Ю. А. Тананайська