Справа № 140/2373/18
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2373/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу по апарату райдержадміністрації від 25 жовтня 2018 року №65-к/тр Про звільнення ОСОБА_1С., поновлення на посаді головного спеціаліста відділу документообігу та контролю апарату райдержадміністрації ОСОБА_2 районної державної адміністрації Волинської області з 26 жовтня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 01.03.2006 по 25.10.2018 позивач перебувала на різних посадах державної служби, про що свідчить трудова книжка.

Наказом ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 25.10.2018 № 65-к/тр Про звільнення ОСОБА_1С. звільнено з 25.10.2018 ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу документообігу та контролю апарату райдержадміністрації, у звязку з набранням законної сили постанови суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або повязане з корупцією правопорушення, відповідно до пункту 3 частини першої статті 84 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі - Закон № 889-VІІІ).

Позивач вважає вказаний наказ протиправним з таких підстав.

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 08.10.2018, у справі № 155/1503/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 1700,00 грн.

Позивач погоджується із тим, що притягнута до адміністративної відповідальності за повязане з корупцією правопорушення, що є підставою для припинення державної служби у звязку з втратою державним службовцем права на державну службу.

Разом з тим, необхідно врахувати, що наказом ОСОБА_2 районної державної адміністрації Волинської області від 06.07.2018 № 37-к/тр Про продовження відпустки для догляду за дитиною ОСОБА_1 на підставі статті 179 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) позивачу була надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею пятирічного віку на період з 08.07.2018 по 07.07.2019.

Позивач вважає, що звільнення її з посади у період перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею пятирічного віку проведено з порушенням вимог частини третьої статті 40, частини третьої статті 184 КЗпП України, якими прямо забороняється звільнення з роботи жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179).

Позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ райдержадміністрації від 25 жовтня 2018 року №65-к/тр Про звільнення ОСОБА_1С., поновити на посаді головного спеціаліста відділу документообігу та контролю апарату райдержадміністрації ОСОБА_2 районної державної адміністрації Волинської області з 26.10.2018.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а. с. 1).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Міжрегіональне управління національного агентства України з питань служби у Волинській та Рівненській областях (а.с. 31).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 28.11.2018 № 3006/44/2 - 18 (а.с.22-23) відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація Волинської області позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного наказу, а гарантії, передбачені частиною третьою статті 40, частиною третьої статті 184 КЗпП України на позивача не поширюються.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.03.2006 перебувала на різних посадах державної служби в ОСОБА_2 районній державній адміністрації Волинської області, зокрема, з 10.04.2018 була переведена на посаду головного спеціаліста відділу документообігу та контролю апарату райдержадміністрації, що підтверджується записами у трудовій книжці серії АВ № 206777 (а. с. 9-12).

Наказом ОСОБА_2 районної державної адміністрації Волинської області від 06.07.2018 № 37-к/тр Про продовження відпустки для догляду за дитиною ОСОБА_1 на підставі статті 179 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) позивачу була надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею пятирічного віку на період з 08.07.2018 по 07.07.2019 (а. с.14).

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 08.10.2018, у справі № 155/1503/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 1700,00 грн. (а. с.16-18).

Постанова від 08.10.2018 була отримана ОСОБА_2 районною державною адміністрацією 23.10.2018 про що свідчить штамп вхідної кореспонденції (а.с. 24).

Наказом ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 25.10.2018 № 65-к/тр Про звільнення ОСОБА_1С., звільнено з 25.10.2018 ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу документообігу та контролю апарату райдержадміністрації, у звязку з набранням законної сили постанови суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або повязане з корупцією правопорушення, відповідно до пункту 3 частини першої статті 84 Закону України Про державну службу (а.с. 15).

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач довів правомірність оскаржуваного в даній адміністративній справі наказу, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону № 889-VІІІ цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частин першої - третьої статті 5 Закону № 889-VІІІ правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 83 Закону № 889-VІІІ, державна служба припиняється: у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону).

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 84 Закону № 889-VІІІ підставами для припинення державної служби у зв'язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є: набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов'язане з корупцією правопорушення.

За приписами частини другої статті 84 Закону № 889-VІІІ у випадках, зазначених у пунктах 1 - 4, 6 частини першої цієї статті, суб'єкт призначення зобов'язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом, а у випадку, зазначеному у пункті 5 частини першої цієї статті, - у порядку, визначеному статтею 32 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України Про запобігання корупції від 14.10.2014 № 1700-VІІ (далі - Закон № 1700-VІІ) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Главою 13-А КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, до яких належить порушення вимог фінансового контролю у вигляді неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані (частина друга статті 172-6 КУпАП).

Згідно із частиною другою статті 65 Закону № 1700-VІІ особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов'язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов'язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави суду дійти висновку про те, що набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за пов'язане з корупцією правопорушення (в т. ч. за порушення вимог фінансового контролю у вигляді неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-6 КУпАП) із застосуванням покарання є підставою для припинення державної служби у зв'язку із втратою права на державну службу, а суб'єкт призначення зобов'язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня встановлення такого факту.

Відтак, оскільки постановою Горохівського районного суду Волинської області від 08.10.2018, у справі № 155/1503/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, тому відповідач правомірно у триденний строк з дня встановлення такого факту виніс наказ від 25.10.2018 № 65-к/тр Про звільнення ОСОБА_1С. згідно з яким звільнено з 25.10.2018 ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу документообігу та контролю апарату райдержадміністрації, у звязку з набранням законної сили постанови суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або повязане з корупцією правопорушення, відповідно до пункту 3 частини першої статті 84 Закону України Про державну службу.

Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що звільнення ОСОБА_1 з посади у період перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею пятирічного віку проведено з порушенням вимог частини третьої статті 40, частини третьої статті 184 КЗпП України, якими прямо забороняється звільнення з роботи жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179) чи перебувають у відпустці, виходячи з такого.

Згідно із частиною третьою статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Відповідно до частини третьої статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Отже, КЗпП України містить гарантії заборони звільнення жінок, які мають дітей, що полягають у недопущенні звільнення жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, у випадку звільнення саме з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Разом з тим, частиною першою статті 83 Закону № 889-VІІІ визначено самостійні підстави для припинення державної служби, та відповідно до пунктів 1, 4 державна служба припиняється: у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); за ініціативою суб'єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Відтак, оскільки припинення державної служби та звільнення позивача з посади мало місце не за ініціативою суб'єкта призначення, а у звязку із втратою права на державну службу, тому передбачені частиною третьою статті 40, частиною третьою статті 184 КЗпП України гарантії на позивача не поширюються та відповідачем не порушені.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що оскаржуваний наказ від 25.10.2018 № 65-к/тр Про звільнення ОСОБА_1С. прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, відтак взаємоповязані позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного наказу, поновлення на посаді з підстав, викладених у позовній заяві, до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя В.Д. Ковальчук