Справа № 243/7243/18
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року справа №243/7243/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Міронової Г.М., Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., представника позивача Михайлішиної С.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2018 р. (у повному обсязі складено 16 жовтня 2018 року у м. Слов'янськ) у справі № 243/7243/18 (головуючий І інстанції суддя Мінаєв І.М. ) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 19.07.2018 року у розмірі 10200 грн. по ВП № 56398223, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Косаревою І.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 243/11056/17, виданого 08.05.2018 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області; визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 23.07.2018 року по ВП № 56398223, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Косаревою І.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 243/11056/17, виданого 08.05.2018 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області; визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2018 року ВП № 56398223, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Косаревою І.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 243/11056/17, виданого 08.05.2018 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області; зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Косареву І.В. закінчити виконавче провадження ВП № 56398223, відкрите постановою від 15.05.2018 року на підставі п. 9 частини першої ст. 39 Закону України № 1404 (а.с. 21-23).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 19.07.2018 р. в розмірі 10200 грн. у виконавчому провадженні № 56398223, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Косаревою І.В.

Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 23.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 56398223, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Косаревою І.В.

Визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 56398223, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Косаревою І.В.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 125-128).

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця закінчити виконавче провадження № 56398223.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що станом на 21.06.2018 року рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області не виконано, у зв'яку з чим винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100, 00 грн.; станом на 19.07.2018 року рішення суду не виконано повторно, у зв'язку з чим винесено рішення про накладення на боржника за повторне невиконання судового рішення без поважних причин штрафу у розмірі 10200, 00 грн. та винесено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у порядку ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 382 Кримінального кодексу України.

Вказує на те, що позивач помилково дійшов висновку що зазначення в постанові детального розрахунку витрат виконавчого провадження є обов'язковим, посилання на п. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» є необґрунтованим, оскільки в даному випадку йдеться про виконання рішення немайнового характеру та не передбачає стягнення коштів. Крім того, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження не спростовує факту понесення державною виконавчою службою витрат виконавчого провадження та необхідності їх стягнення з боржника.

Щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, то апелянт зазначає, що така позиція суду є необґрунтованою, оскільки не впливає на права та обов'язки стягувача і боржника, не створює правових сприятливих умов для виконання рішення суду та не змінює встановлений постановою Кабінету Міністрів України порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржувалась.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача підтримала аргументи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач та третя особа у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, їхня неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданого відзиву, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

15 травня 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Косаревою Іриною Валеріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56398223 з примусового виконання виконавчого листа № 243/11056/17 від 08.05.2018 р., яким зобов'язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії за вислугу років; виплатити різницю у пенсії з 01.01.2016 р., з урахуванням довідки Голови ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області № 3529 від 23.05.2017 р., про розмір грошового забезпечення поліцейського, який займає посаду командира роти (стройового підрозділу) поліції зі спеціальним званням майор поліції, з вислугою понад 25 років. Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.05.2018 р. вбачається, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, та вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у сумі 14892 грн. Зазначена постанова отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 21.05.2018 р. (а.с.5-6).

Головне управління Пенсійного фонду України 01.06.2018 р. звернулося до відповідача з заявою про виконання судового рішення, в якій зазначило, що управлінням 24.03.2018 р. здійснено перерахунок пенсії за рішенням суду в повному обсязі, що підтверджується розпорядженням про перерахунок пенсії від 24.03.2018 р. Розмір пенсії ОСОБА_2 після виконання рішення суду складає 5253,08 грн., сума доплати за рішенням суду за період з 01.01.2016 р. по 31.03.2018 р. становить 24078,60 грн. Посилаючись на п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р., якою, на думку позивача, визначено порядок здійснення виплати перерахованих пенсій, вказує, що з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісячно окремою сумою виплачується 50 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період 01.01.2016 по 31.12.2017, а саме: 445,90 грн. щомісячно, з 01.01.2020 щомісячно окремою сумою виплачується 100 % різниці між місячним розміром отриманої пенсії з 01.01.2016 по 31.12.2017 та місячним розміром підвищеної пенсії, а саме 891,80 грн. щомісячно. З 01.01.2018 р. 100 % суми підвищення пенсії (891,80 грн.). Доплату за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 (891,80 х 3 місяці = 2675,40 грн.) зараховано на картковий рахунок ОСОБА_2 Виплату перерахованих сум пенсій буде проведено відповідно до порядку, встановленого Постановою № 103. Просили закінчити виконавче провадження у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі судового рішення (а.с.7).

21.06.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Косаревою І.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 243/11056/17 виданого 08.05.2018 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, накладено на позивача штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. (а.с. 53-55).

Постановою головного державного виконавця від 19.07.2018 р. на ГУ ПФУ в Донецькій області накладено штраф у сумі 10200 грн. за повторне невиконання без поважних причин боржником рішення. Ця постанова отримана позивачем 26.07.2018 р. (а.с.8-9).

Постановою головного державного виконавця від 23.07.2018 р., яка отримана позивачем 30.07.2018 р., з боржника стягнуто витрати на проведення виконавчих дій (канцелярські витрати, а саме: папір, конверти, марки, принтерне виготовлення документів, тощо) у сумі 181,50 грн. (а.с.26-27).

23.07.2018 року відповідачем повідомлено начальнику Слов'янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області про вчинення боржником кримінального правопорушення у порядку ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 382 Кримінального Кодексу України (а.с. 59).

Постановою головного державного виконавця від 24.07.2018 р., яка отримана позивачем 02.08.2018 р., виконавче провадження № 56398223 закінчене на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.24-25).

Спірним питанням даної справи є правомірність прийняття відповідачем постанови про накладення штрафу від 19.07.2018 року у розмірі 10200 грн. по ВП № 56398223; прийняття постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 23.07.2018 року по ВП № 56398223; прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2018 року ВП № 56398223 з підстав, вказаних у постанові.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням про перерахунок пенсії від 24.03.2018 р. було здійснено перерахунок пенсії за рішенням суду, розмір пенсії ОСОБА_2 після виконання рішення суду з 01.01.2016 р. складає 5253,08 грн., сума доплати за рішенням суду за період з 01.01.2016 р. по 31.03.2018 р. становить 24078,60 грн. На підставі Постанови № 103 перерахований розмір пенсії за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 складає 21403,20 грн. та позивачем буде виплачуватися у такому порядку: з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісяця окремою сумою виплачується 445,90 грн., з 01.01.2020 р. щомісячно виплачується 891,80 грн., з 01.01.2018 р. 891,80 грн.

Однак, рішенням суду зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України не лише здійснити перерахунок пенсії, а й виплатити пенсію, тобто різницю між нарахованою пенсією (згідно перерахунку) та фактично виплаченою пенсією за період з 01.01.2016 р.

Таким чином, позивачем виконано частково рішення суду, а саме: в частині здійснення перерахунку пенсії, але не виконано рішення в частині виплати пенсії, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання державного виконавця закінчити виконавче провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Згідно із статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як вже зазначалось раніше, постановою від 21.06.2018 р. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення на позивача накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2018 року у справі № 0540/5649/18-а визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 21 червня 2018 року в розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні № 56398223, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Косаревою І.В. Рішення набрало законної сили (а.с. 191-203 ).

За таких обставин постанова про накладення штрафу від 19.07.2018 року у розмірі 10200 грн. по ВП № 56398223, винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Косаревою І.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 243/11056/17, виданого 08.05.2018 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області, за повторне невиконання без поважних причин боржником рішення, є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки ознака повторності відсутня.

Щодо вимог про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2018 року ВП № 56398223, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Косаревою І.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 243/11056/17, виданого 08.05.2018 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області, суд відзначає наступне.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Згідно ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

За унормуванням п. 9, 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Таким чином, оскільки постанова про повторне накладення штрафу на боржника визнана протиправною та скасована, підстави для закінчення виконавчого провадження, передбачені ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 23.07.2018 року по ВП № 56398223, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Косаревою І.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 243/11056/17, виданого 08.05.2018 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області.

Кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження (ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

За змістом п. 2 розділу 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 521/5, витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4,6,7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,6,7,9,11,14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом. З п.1 розділу 6 цієї Інструкції вбачається, що фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону. Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 554.

Пунктом 2.7 Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 р. № 554, передбачено використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби для організації та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), зокрема, для оплати матеріально-технічного забезпечення діяльності органів державної виконавчої служби (придбання предметів та матеріалів (канцелярського приладдя, обладнання, інвентарю та інших), їх ремонт та обслуговування; передплати періодичних, довідкових та інформаційних видань; витрат на транспортні послуги (утримання та оренду транспортних засобів), грошової компенсації за використання державними виконавцями власних транспортних засобів; оренди приміщень; витрат на послуги поштового зв'язку та послуги зв'язку (доступ до Інтернету, установка телефонів тощо).

Наказом Міністерства юстиції «Про встановлення видів та розмірів виконавчого провадження» № 2830/5від 29.09.2016р. (п.п.1,2розділу І) передбачені, зокрема, такі витрати виконавчого провадження: виготовлення документів виконавчого провадження (папір; копіювання, друк документів; канцтовари), пересилання документів виконавчого провадження (конверти; знаки поштової оплати(марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв'язку). Цим же наказом визначено розміри витрат виконавчого провадження, а саме: розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1,3,6,7,10 розділу I видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2,4розділу I видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (п.1,2 розділу ІІ).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при примусовому виконанні судового рішення здійснено канцелярські витрати (папір, конверти, марки, принтерне виготовлення документів, тощо) вартість яких склала 181,50грн.

Разом з тим, з урахуванням ч. 4 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», спірна постанова від 23.07.2018 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2018 року скасована.

Доводи апелянта стосовно помилкового застосування п. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» до уваги судом не приймаються, оскільки нормами Закону чітко передбачено, що у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статі 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 272, 287, 310, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2018 р. у справі № 243/7243/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 3 січня 2019 року.

Колегія суддів Г.М. Міронова

Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко