Справа № 1540/4413/18
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4413/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Казарян С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження справу за позовом Головного управління Держпраці в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телекарт-Прилад» про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телекарт-Прилад» (вул. Люстдорфська дорога, 162, м. Одеса, 65113, ) шляхом зобов'язання ТОВ «Телекарт-Прилад» () повністю зупинити виконання робіт в приміщеннях та дільницях підприємства, а саме: дільниці гальваники; приміщенні збереження кислот та лугів; дільниці порошкового фарбування, що розташовані за адресою: вул. Люстдорфська дорога, буд. 162, м. Одеса, 65113, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю людей.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Телекарт-Прилад» було виявлено всього 94 порушення нормативно-правових актів з охорони праці, з яких 14 створюють загрозу життю та здоров'ю людей. Згодом більша частина порушень відповідачем були усунуті, однак на момент розгляду справи в суді, не усунутими залишаються порушення, зазначені в пунктах 60, 61 та 64 акту перевірки. Однак, оскільки порушення вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, не усунені в повному обсязі, позивач наголошує на необхідності зупинити виконання робіт в приміщеннях та дільницях підприємства.

Ухвалою судді від 19.09.2018 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 16.10.2018 о 12:00 год.

16.10.2018 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Телекарт-Прилад» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на його безпідставність. Зокрема, у складеному 16.07.2017 приписі № 15/14.1/05-710-1048 не визначений строк усунення порушення, у зв'язку із чим звернення до суду є передчасним. Крім цього, підприємство не порушувало вимог Закону України «Про охорону праці» та постанови КМУ № 1107 від 26.10.2011, оскільки дозвіл на експлуатацію лінійних частин та їх елементів систем газопостачання природним газом отримало 17.08.2017 № 387.17.51 строком дії до 16.08.2022, а також відповідачем укладений договір № 021-КГ на надання послуг з технічного обслуговування газового обладнання та газопроводу від 02.07.2018 з ФОП ОСОБА_1 Ідентифікація об'єкту була проведена в строк, встановлений для цього в Приписі, що підтверджується договором N 030/18-КП від 9 серпня 2018 року на розробку (передачу) науково-технічної продукції (документації), Актом приймання передачі виконаних робіт до цього договору від 05.10.2018, відповідно до якого ідентифікація об'єкту була проведена, Повідомленням про результати ідентифікації об'єктів підвищеної небезпеки ТОВ «Телекарт-Прилад», згідно з висновком якого ТОВ «Телекарт-Прилад» не відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки. Крім цього, листом № 87/01 від 27.01.2004 ТУ Держнаглядохорони праці України в Одеській області зазначило, що ідентифікація об'єкту вважається завершеною. При цьому будь-яких змін, які б обумовлювали проведення повторної ідентифікації, на підприємстві не відбувалося, у зв'язку із чим вимоги позивача щодо її проведення є безпідставними. Крім того, якщо хоча б одне із значень перевищувало б порогове значення, тоді було б необхідно проводити розрахунок порогової маси небезпечних речовин з урахуванням відстаней до елементів селітебної території. У випадку відповідача процедура ідентифікації вважається закінченою, про що є запис у повідомленні про результати ідентифікації, у зв'язку із цим підприємство не відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки та повторна ідентифікація не вимагається; порушення вимог законодавства відсутні. З аналогічних підстав необґрунтованим є висновок позивача про необхідність затвердження та узгодження плану локалізації і ліквідації аварій, який Підприємству не потребується, так як останнє не пов'язано з об'єктами підвищеної небезпеки. Крім того, безпідставними є твердження позивача про порушення Підприємством п.4.1.3 розд.4, п.6.1 розд.6 НПАОП 0.00-1.27-09 та ст.13 Закону України «Про охорону праці», оскільки всі періодичні випробування були проведені, що підтверджується записами в паспортах вентиляційних установок, та випадки п.6.1 розд.6 НПАОП 0.00-1.27-09 на Підприємство не поширюються, а те, що стан повітря робочої зони відповідає вимогам діючих санітарних норма і правил, підтверджується протоколом № 28/09 від 28.09.2018 «Про проведення дослідження повітря робочої зони». Безпідставними також є твердження позивача про порушення Підприємством вимог постанови КМУ від 26.05.2004 № 687, оскільки вимоги цього НПА не поширюються на проведення періодичних випробувань систем вентиляції.

Судове засідання, призначене на 16.10.2018, відкладено за клопотанням представника позивача на 30.10.2018 о 11:30 год.

24.10.2018 до суду від Головного управління Держпраці в Одеській області надійшла відповідь на відзив.

Судове засідання, призначене на 30.10.2018, відкладено за клопотанням представників сторін на 06.11.2018 о 11:00 год.

05.11.2018 - засобами електронного зв'язку та 06.11.2018 - до канцелярії суду від Головного управління Держпраці в Одеській області надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

06.11.2018 до суду від ТОВ «Телекарт-Прилад» надійшли заперечення на відзив на позовну заяву.

Судове засідання, призначене на 06.11.2018, відкладено за клопотанням представників сторін на 15.11.2018 о 10:30 год.

Ухвалою суду від 15.11.2018 постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; підготовче засідання відкладено на 27.11.2018 о 12:00 год.

27.11.2018 до суд від Головного управління Держпраці в Одеській області надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої станом на 27.11.2018 ТОВ «Телекарт-Прилад» не надано до Управління підтвердження фактичного виконання усунення порушень, вказаних у п.п. 60, 61, 64 розділу V акту перевірки, а саме: по п.60: невірно проведено розрахунок сумарної маси кожної небезпечної речовини, що обертається на об'єкті (п.6 Порядку ідентифікації); невірно проведено розрахунок встановленого строку, необхідного для локалізації аварійної ситуації (п.7 Порядку ідентифікації); не проведено розрахунок сумарної маси небезпечних речовин для операцій зливу-наливу (п.7 Порядку); не проведено розрахунок порогової маси небезпечних речовин з урахуванням відстаней до елементів селітебної території (п.16 Порядку); по п.61: не переглянуто та не затверджено з подальшим узгодженням у встановленому порядку план локалізації і ліквідації аварій відповідно до вимог Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки»; по п.64: не проведено у встановленому порядку періодичних випробувань-експериментального визначення кількісних або якісних характеристик систем вентиляції (повинні здійснюватися відповідно до вимог Правил з безпечної експлуатації систем вентиляції у хімічних виробництвах, п.5.8 НПАОП 25.0-1.04-13 «Правила охорони праці на підприємствах з виробництва пластмасових виробів»).

Судове засідання, призначене на 27.11.2018, відкладено за клопотанням представника відповідача на 06.12.2018 о 10:00 год.

06.12.2018 до суду від ТОВ «Телекарт-Прилад» надійшли пояснення.

Ухвалою суду від 06.12.2018 закрито підготовче провадження та з урахуванням письмового клопотання представників сторін відповідно до ч.7 ст.181 КАС України призначено справу до судового розгляду на 06.12.2018 о 10:30 год.

Судове засідання, призначене на 06.12.2018 о 10:30 год., відкладено на 18.12.2018 о 11:00 год.

12.12.2018 до суду від Головного управління Держпраці в Одеській області надійшли додаткові пояснення.

18.12.2018 від ТОВ «Телекарт-Прилад» надійшли пояснення.

До суду з'явилися представники Головного управління Держпраці в Одеській області, які позовні вимоги із викладених вище підстав підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов.

Представник ТОВ «Телекарт-Прилад» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що у періоді з 03.07.2018 по 17.07.2018 співробітниками Головного управління Держпраці в Одеській області перевірено дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, охорони праці ТОВ «Телекарт-Прилад», за результатами якої складено акт від 16.07.2018 № 15/14./04-710 (т.І, а.с. 23-35).

Під час проведення вищезазначеної планової перевірки було виявлено всього 94 порушення нормативно-правових актів з охорони праці, з яких 14 створюють загрозу життю та здоров'ю людей, у зв'язку із чим ГУ Держпраці в Одеській області видано приписи від 16.07.2018 № 15/14.3/02-710-1047, № 15/14.1/05-710-1048, 15/14.1/05-710-1049, № 15/14.2/02-710-1050, № 15/14.2/11-710-1051 (т.І, а.с. 34-45).

На момент вирішення спору, з урахуванням зменшення позивачем розміру позовних вимог, Головне управління Держпраці в Одеській області підтримало позов, з огляду на зазначені в акті перевірки порушення, а саме наступні.

По пункту 60 Управлінням зазначено, що Підприємством не проведено встановленим порядком ідентифікацію об'єкту підвищеної небезпеки, який розташований за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, 105, що є порушенням ст. 9 Закону України N 2245 «Про об'єкти підвищеної небезпеки» та п.3 «Порядку ідентифікації та обліку об'єктів підвищеної небезпеки», постанови КМУ № 956 від 11.07.2002.

Згідно письмових пояснень Управління, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 956, Порядок ідентифікації та обліку об'єктів підвищеної небезпеки в п.24 визначає, що включення об'єкта підвищеної небезпеки до Державного реєстру об'єктів підвищеної небезпеки здійснюється протягом 30 робочих днів після подання суб'єктом господарювання до територіального органу Держпраці повідомлення про результати ідентифікації.

У разі коли за результатами ідентифікації об'єкти не віднесено до об'єктів підвищеної небезпеки, територіальний орган Держпраці надсилає суб'єктові господарювання інформацію про результати ідентифікації.

У разі надання суб'єктом господарювання неповної інформації про результати ідентифікації, що передбачена повідомленням форми ОПН - 1, Держпраця письмово повідомляє про це суб'єкта господарювання.

На підставі викладеного ТОВ «Телекарт-Прилад» була надана не повна інформація про результати ідентифікації, що передбачена повідомленням форми ОПН - 1, Порядку ідентифікації, а саме: не вірно проведено розрахунок сумарної маси кожної небезпечної речовини, що обертається на об'єкті (п. 6 Порядку); невірно проведено розрахунок з урахуванням маси газу, що може виділитися із системи протягом встановленого строку, необхідного для локалізації аварійної ситуації (п. 7 Порядку); не проведено розрахунок сумарної маси небезпечних речовин для операцій зливу - наливу (п. 7 Порядку); не проведено розрахунок порогових мас небезпечних речовин однієї групи або категорії (п. 10 Порядку); не проведено розрахунок порогової маси неьезпечних речовин з урахуванням відстаней до елементів селітебної території (п. 16 Порядку).

По пункту 61 Управління зазначило, що Підприємством не переглянуто та не затверджено з подальшим узгодженням у встановленому порядку план локалізації і ліквідації аварій відповідно до вимог Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки», що є порушенням ст. 11 ЗУ N 2245 «Про об'єкти підвищеної небезпеки» та п.3. 12 розділ З НПАОП 25.0-1.04-13 «Правила охорони праці на підприємствах з виробництва пластмасових виробів».

Зокрема, відповідно до п.1.1, п.1.2 НПАОП 25.0-1.04-13 «Правила охорони праці на підприємствах з виробництва пластмасових виробів» правила поширюються на суб'єктів господарювання незалежно від форм власності та організаційно правових форм, які здійснюють діяльність з виробництва пластмасових виробів та встановлюють вимоги з охорони праці та безпеки виробництва пластмасових виробів.

Згідно з п.3.12 НПАОП 25.0-1.04-13 «Правила охорони праці на підприємствах з виробництва пластмасових виробів» роботодавець повинен розробити і затвердити план локалізації і ліквідації аварій відповідно до вимог Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки».

Закон України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» визначає правові, економічні, соціальні та організаційні основи діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки, і спрямовані на захист життя і здоров'я людей та довкілля від шкідливого впливу аварій на цих об'єктах шляхом запобігання їх виникненню, обмеження (локалізації) розвитку і ліквідації наслідків.

Статтею 1 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» об'єкт підвищеної небезпеки визначено як об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру (система газопостачання, котельна водогрійних котлів, Трансформаторні підстанції, дизельгенераторне устаткування, відстійник для автоцистерни - паливовіз із застосуванням насосу автоцистерни).

По пункту 64 Управлінням зазначено, що Підприємством не проведено у встановленому порядку періодичні випробування - експериментальне визначення кількісних або якісних характеристик систем вентиляції, що є порушенням ст. 13 Закону України N 2694 «Про охорону праці», п. 4.1.3 розділ 4, п.6.1 розділ 6 НПАОП 0.00-1.27-09 «Правила з безпечної експлуатації систем вентиляції у хімічних виробництвах».

Зокрема, під час планової перевірки дотримання вимог законодавчих та нормативно - правових актів з охорони праці виробництва ТОВ «Телекарт-Прилад» були перевірені приміщення, в яких розташоване технологічне устаткування для переробки пластмас і не тільки, а саме: Дробарна установка типу «Compact», 2002р., Німеччина - 1 од., Гідрошприц прес типу ПТП, 2002р., Молдова - 2 од., Термопластавтомат типу DEMAG 150/500-840, 2001р., Німеччина - 1 од., Термопластавтомат типу DEMAG 80- 400 viva, 2001р., Німеччина - 1 од., Термопластавтомат типу DEMAG 50-270 viva, 2001р., Німеччина- 1 од., Термопластавтомат типу DEMAG 100/420-200 sistem, 2002р., Німеччина - 1 од., Установка лиття вспіненого поліуретану типу «INSTARAK 901», 2003р., Китай - 1 од., Сушарки MOTAN типу LUXOR 50/80, 2001-2002р., Німеччина - 4 од.

Враховуючи вищенаведене, під час перевірки виникло питання щодо проведення у встановленому порядку періодичних випробувань - експериментального визначення кількісних або якісних характеристик систем вентиляції.

Відповідно до п.1.1, п.1.2 НПАОП 25.0-1.04-13 «Правила охорони праці на підприємствах з виробництва пластмасових виробів» правила поширюються на суб'єктів господарювання незалежно від форм власності та організаційно правових форм, які здійснюють діяльність з виробництва пластмасових виробів та встановлюють вимоги з охорони праці та безпеки виробництва пластмасових виробів.

Згідно з п.5.8 розділ 5 НПАОП 25.0-1.04-13 «Правила охорони праці на підприємствах з виробництва пластмасових виробів» виробничі та допоміжні приміщення повинні бути обладнані системами вентиляції. Улаштування, експлуатація, обслуговування, ремонт, налагодження та проведення інструментальної перевірки ефективності роботи систем вентиляції повинні здійснюватися відповідно до вимог Правил з безпечної експлуатації систем вентиляції у хімічних виробництвах, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 05 жовтня 2009 року № 164.

Відповідно до п. 1 НПАОП 0.00-1.27-09 «Правила з безпечної експлуатації систем вентиляції у хімічних виробництвах» правила поширюються на підприємства, установи, організації (далі підприємства) незалежно від форм власності та виду діяльності, що займаються проектуванням, реконструкцією, виготовленням, монтажем, налагодженням, ремонтом, обстеженням та експлуатацією систем вентиляції виробничих, складських, адміністративно - побутових і допоміжних будівель та споруд виробництв гумових та пластмасових виробів, хімічних та целюлозно - паперових виробництв (далі - хімічні виробництва).

Враховуючи вищенаведене, проведення у встановленому порядку періодичних випробувань - експериментальних визначень кількісних або якісних характеристик систем вентиляції повинні здійснюватися відповідно до п. 4.1.3 розділ 4, п.6.1 розділ 6 НПАОП 0.00-1.27-09 «Правила з безпечної експлуатації систем вентиляції у хімічних виробництвах», а саме:

п. 4.1.3 розділ 4 (НПАОП 0.00-1.27-09), експлуатація та технічне обслуговування систем вентиляції здійснюється відповідно до Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 687;

п. 6.1 розділ 6 (НПАОП 0.00-1.27-09), випробування та регулювання систем вентиляції та необхідність їх проведення.

В цьому аспекті Управління підкреслює, що реконструкція систем вентиляції не проводилась, капітальний ремонт систем вентиляції не проводився, очищення повітропроводів не виконувались, технічне обслуговування не проводилось. В паспортах систем вентиляції ТОВ «Телекарт-Прилад» наявні записи головного механіка, що перевірена працездатність вентиляційної системи та вона придатна до подальшої експлуатації.

Відповідно до п. 8.2 розділ 8 (НПАОП 0.00-1.27-09) усі роботи з очищення повітропроводів повинні виконуватись з дотриманням вимог чинних нормативно - правових актів з охорони праці, які можуть виконуватись працівниками підприємства (за наявності ліцензії) або спеціалізованою організацією, які мають ліцензію відповідно до вимог Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

Є певний перелік видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, а саме: обстеження, ремонт і чищення повітропроводів, що є вимогою п.21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ N1107 від 26.10.2011 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 р. № 48).

Зважаючи на викладені вище обставини Головне управління Держпраці в Одеській області просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телекарт-Прилад» шляхом зобов'язання ТОВ «Телекарт-Прилад» повністю зупинити виконання робіт в приміщеннях та дільницях підприємства, а саме: дільниці гальваники; приміщенні збереження кислот та лугів; дільниці порошкового фарбування, що розташовані за адресою: вул. Люстдорфська дорога, буд. 162, м. Одеса, 65113, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю людей.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені позовні вимоги необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним.

З огляду на матеріали справи, ідентифікація об'єкту була проведена в строк встановлений для цього в Приписі, що підтверджується договором N 030/18-КП від 9 серпня 2018 року на розробку (передачу) науково-технічної продукції (документації) (т.І, а.с. 96-99), актом приймання передачі виконаних робіт до цього договору від 05.10.2018 (т.І, а.с. 60), відповідно до якого ідентифікація об'єкту була проведена, повідомленням про результати ідентифікації об'єктів підвищеної небезпеки ТОВ «Телекарт-Прилад» (т.І, а.с.101а-103), згідно з висновком якого ТОВ «Телекарт-Прилад» не відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки.

Крім того, листом № 87/01 від 27.01.2004 ТУ Держнаглядохорони праці України в Одеській області «Про виконання Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» зазначило, що ідентифікація об'єкту вважається завершеною.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки» № 956 від 11.07.2002 потенційно небезпечним об'єктом вважається об'єкт підвищеної небезпеки відповідного класу у разі, коли значення сумарної маси небезпечної або декількох небезпечних речовин, що використовуються або виготовляються, переробляються, зберігаються чи транспортуються на об'єкті, дорівнює або перевищує встановлений норматив порогової маси. У разі коли сумарна маса жодної індивідуальної небезпечної речовини або небезпечної речовини будь-якої категорії не перевищує 1 відсотка порогової маси небезпечних речовин другого класу, об'єкт не відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки.

Згідно з висновком про результати ідентифікації об'єктів підвищеної небезпеки ф.ОПН-1 та листа-повідомлення № 87/01 від 27.01.2004 ТУ Держнаглядохорони праці України в Одеській області «Про виконання Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки», ТОВ «Телекарт-Прилад» не відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки.

У свою чергу, відповідно до п. 25 постанови Кабінету Міністрів України «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки» № 956 від 11.07.2002, у разі коли за результатами ідентифікації об'єкти не віднесено до об'єктів підвищеної небезпеки, територіальний орган Держпраці надсилає суб'єктові господарювання інформацію про результати ідентифікації.

Згідно з п. 19 постанови Кабінету Міністрів України «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки» № 956 від 11.07.2002, суб'єкт господарювання, у власності або користуванні якого є об'єкти підвищеної небезпеки, проводить у шестимісячний строк їх повторну ідентифікацію у разі: зміни умов виробництва, номенклатури небезпечних речовин або їх кількості; внесення змін до законодавства у сфері діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки; будівництва в прилеглих районах нових об'єктів, якщо це впливає на зміст відомостей, наведених у повідомленні про результати ідентифікації; зміни власника об'єкта.

Крім цього, відповідно до п.20 постанови Кабінету Міністрів України «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки» № 956 від 11.07.2002, у разі проведення повторної ідентифікації суб'єкт господарювання повідомляє у двотижневий термін уповноважені органи про зміни порівняно з попередньою ідентифікацією.

Інформація подається тільки за тими розділами повідомлення форми ОПН - 1, в які вносилися зміни.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що у випадку ТОВ «Телекарт-Прилад» ніяких змін не відбулося, у зв'язку із чим вимога Управління щодо проведення повторної ідентифікації об'єкту є незаконною.

При цьому представники Управління в судовому засіданні не змогли назвати конкретні визначені постановою Кабінету Міністрів України «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки» № 956 від 11.07.2002 підстави для проведення повторної ідентифікації ТОВ «Телекарт-Прилад», припустивши при цьому, що такі підставі можуть існувати та пославшись, як на ймовірну підставу для цього, на зміни в законодавстві.

В той же час, суд враховує лист-повідомлення № 87/01 від 27.01.2004 ТУ Держнаглядохорони праці України в Одеській області «Про виконання Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» (т.ІІ, а.с. 16), відповідно до якого ідентифікація об'єкту - ТОВ «Телекарт-Прилад» вважається завершеною. В цьому ж листі зазначено, що лише у випадку зміни умов виробництва, номенклатури небезпечних речовин або їх кількості, підприємству належить провести в шестимісячний строк повторну ідентифікацію.

Відповідно до пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки» № 956 від 11.07.2002 результати ідентифікації та розрахунки, на підставі яких вона проводилася, зберігаються суб'єктом господарювання протягом 25 років.

Крім того, відповідно до повідомлення про результати ідентифікації об'єктів підвищеної небезпеки ТОВ «Телекарт-Прилад» ф. ОПН-1 (т.ІІ, а.с. 56-99) проведений розрахунок сумарної маси кожної небезпечної речовини згідно з Розділом 3.2 Визначення сумарних мас небезпечних речовин на об'єкті: п. 3.2.1 (природний газ), п. 3.2.2 (дизельне пальне та трансформаторне масло), п. 3.2.3 (етиловий спирт, азотна кислота, хромовий ангідрид), п. 3.2.5 (сірчана кислота, хлористий водень в соляній кислоті, їдкий натр); проведено розрахунок з урахуванням маси газу, що може виділитися із системи протягом встановленого строку, необхідного для локалізації аварійної ситуації згідно п. 3.2.1.

При цьому проведення розрахунку сумарної маси небезпечних речовин для зливу-наливу дизельного палива не проводилося у зв'язку з відсутністю даної операції. Так, представник відповідача в судовому засідання пояснив, що заправка дизель-генератора здійснюється, при необхідності, каністрами в ручному режимі; при цьому під час технологічних операцій на підприємстві не застосовуються залізничні / автомобільні цистерни.

Відповідно до п.7 Порядку проведення ідентифікації, даний розрахунок проводиться тільки для операцій зливу-наливу при визначенні сумарної маси небезпечної речовини в залізничних або автомобільних цистернах, у вантажних танках суден під час проведення технологічних операцій, що очевидно на не є випадком діяльності ТОВ «Телекарт-Прилад».

Також Підприємством проведено розрахунок порогових мас небезпечних речовин 1-ої, 2-ої, 6-8-ої категорій та розрахунок порогових мас небезпечних речовин 1-ої, 2-ої, 3-ої груп, які наведені в п.3.3.2 та в п.3.3.3 Повідомлення про ідентифікацію, відповідно.

В той же час, суд враховує, що проводити розрахунок порогової маси небезпечних речовин з урахуванням відстані до селитебної території не потрібно відповідно до п. 6 абзацу 3 Порядку ідентифікації об'єктів підвищеної небезпеки, а саме у випадку, коли сумарна маса жодної індивідуальної небезпечної речовини або порогової маси небезпечної речовини будь-якої категорії не перевищує 1 відсотка порогової маси небезпечній речовини іншого класу, об'єкт не відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки.

При цьому згідно з п.16 Порядку ідентифікації та обліку об'єктів підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2002 № 956, у разі коли найменша відстань від елементів потенційно небезпечного об'єкта до елементів селитебної території або промислових об'єктів не перевищує 500 метрів для небезпечних речовин 1 і 2 групи і 1000 метрів для небезпечних речовин 3 групи, пороговою масою вважається маса небезпечних речовин, визначена за формулою.

Селитебна територія - це ділянки житлових будинків, громадських установ, будівель та споруд, зокрема навчальних, проектних, науково-дослідних та інших інститутів без дослідних виробництв, внутрішньоселитебна, вулично-дорожня і транспортна мережа, площі, парки, сади, сквери, бульвари, інші об'єкти зеленого будівництва і місця загального користування (ДБН 360-92**, пункт 2.2). Характеристика елементів селитебної території затверджується Мінрегіоном.

Отже, якщо хоча б одне із значень перевищувало б порогове значення, тоді було б необхідно проводити розрахунок порогової маси небезпечних речовин з урахуванням відстаней до елементів селитебної території, тоді як за обставин справи у ТОВ «Телекарт-Прилад» згідно зазначеного пункту, процедура ідентифікації вважається закінченою, про що є запис у повідомленні про результати ідентифікації.

На зазначені обставини також не впливає наявність можливого виробництва «Акація» на території ТОВ «Телекарт-Прилад», у зв'язку із чим суд відхиляє відповідні посилання представників позивача.

Таким чином, ТОВ «Телекарт-Прилад» не відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки, у зв'язку із чим потреби у повторній ідентифікацій немає, а відтак вимога Управління щодо проведення повторної ідентифікації ТОВ «Телекарт-Прилад» є безпідставною та необґрунтованою.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» суб'єкт господарської діяльності - це юридична або фізична особа, у власності або у користуванні якої є хоча б один об'єкт підвищеної небезпеки; об'єкт підвищеної небезпеки - це об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Беручи до уваги те, що в результаті проведення ідентифікації об'єкту підтверджено статус ТОВ «Телекарт-Прилад» як такого, що не відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки, то вищезазначені спеціальні нормативно-правові акти не поширюють свою дію на Підприємство, у зв'язку із чим й порушити їх вимоги відповідач не спроможний. У зв'язку із цим твердження Управління про порушення Підприємством вимог спеціального законодавства в результаті того, що відповідачем не переглянуто та не затверджено з подальшим узгодженням план локалізації і ліквідації аварій відповідно до вимог Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки», не ґрунтується на вимогах законодавства та є безпідставним.

Згідно з п. 6.1. розділу 6 НПАОП 0.00-1.27-09 випробування та регулювання систем вентиляції необхідно проводити: після реконструкції виробництва або систем вентиляції; після капітального ремонту систем вентиляції; у разі невідповідності стану повітря робочої зони вимогам діючих санітарних норм і правил.

В ході судового розгляду справи позивачем не доведено, а відповідачем спростовано наявність визначених законодавством підстав для проведення випробування та регулювання систем вентиляції. При цьому, відповідність стану повітря робочої зони вимогам діючих санітарних норм і правил підтверджується Протоколом № 28/09 від 28.09.2018 «Про проведення дослідження повітря робочої зони» (т.ІІ, а.с. 54).

Крім того, суд також вважає безпідставними твердження позивача про недотримання Підприємством вимог п.4.1.3 розділу 4 НПАОП 0.00-1.27-09, згідно з яким експлуатація та технічне обслуговування систем вентиляції здійснюються відповідно до вимог Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 N 687 «Про затвердження Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки».

Так, дія цього Порядку поширюється на всіх суб'єктів господарювання, які проводять огляд, випробування та/або експертне обстеження (технічне діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - устаткування), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, вищезазначений перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1107 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», згідно з яким системи вентиляції не відносяться до устаткування підвищеної небезпеки.

Враховуючи вищенаведене, вимоги постанови КМУ від 26.05.2004 N 687 «Про затвердження Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки» не поширюються на проведення періодичних випробувань систем вентиляції.

Згідно з ст.39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Таким чином, позивач наділений відповідними повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері охорони праці, у тому числі повноваженнями застосування до суб'єктів господарювання певних заходів реагування (зокрема, складання приписів, протоколів, розпоряджень про усунення виявлених порушень вимог техногенної та пожежної безпеки).

При цьому захід реагування у вигляді повного зупинення виконання робіт по експлуатації об'єкту підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері охорони праці є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Таким чином, звернення контролюючого органу до суду щодо вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування - не єдиний спосіб впливу на порушника та уникнення небезпеки персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій. Орган державного нагляду може скласти припис, розпорядження чи інший розпорядчий документ щодо усунення порушень.

В даному випадку позивачем було винесено припис від 16.07.2018 № 15/14.3/02-710-1047, № 15/14.1/05-710-1048, 15/14.1/05-710-1049, № 15/14.2/02-710-1050, № 15/14.2/11-710-1051, яким зобов'язано відповідача усунути виявлені порушення у певні строки так які, в тому числі під час судового розгляду повно та результативно Підприємством виконані, що свідчить про дієвість застосованого способу впливу. В той же час, представники позивача наполягали на задоволенні звернутого до суду адміністративного позову, в якому висунуто вимоги щодо застосування крайнього заходу реагування.

Між тим, наданими ТОВ «Телекарт-Прилад» документами спростовуються зазначені в акті перевірки від 16.07.2018 № 15/14./04-710 порушення, або підтверджується їх усунення. Отже суд зазначає, що якщо такі порушення і існували на час проведення перевірки, то вони були усунені відповідачем, що само по собі виключає можливість застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації Підприємства.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що на час розгляду справи судом відсутні належні та допустимі докази на підтвердження перелічених в акті перевірки порушень ТОВ «Телекарт-Прилад» вимог законодавства у сфері охорони праці, що можуть створювати реальну загрозу життю та здоров'ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування у вигляді саме повного припинення експлуатації приміщеннях та дільницях, а саме: дільниці гальваники; приміщенні збереження кислот та лугів; дільниці порошкового фарбування, від експлуатації яких залежить діяльність всього підприємства.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст. 2 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги судочинства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що заявлені в даному позові заходи реагування не є пропорційними, оскільки їх застосування не матиме наслідком досягнення справедливого балансу між інтересами господарюючого суб'єкта та публічними інтересами. З огляду на те, що застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення подальшої експлуатації підприємства є крайнім заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об'єкті порушень вимог законодавства у сфері охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а настання таких наслідків не доведено позивачем належним чином, адміністративний позов не вбачається обґрунтованим.

Суд звертає увагу обох сторін, що метою такого адміністративного позову є превентивна міра, усунення умов, які несуть ризик спричинення шкоди людям, зокрема, працівникам підприємства. Застосовані заходи мають корелюватися із характером та локалізацією порушень, зазначених в акті, та не створювати умов для непропорційного втручання у роботу підприємства за рішенням суду. Самі ж стверджувані суб'єктом владних повноважень порушення мають беззастережно ним доведені та не можуть ґрунтуватися на припущеннях та ймовірностях.

Зважаючи на фактичні обставини справи, принцип пропорційності порушення і покарання, на час вирішення цього спору відсутня необхідність у примусовому порядку застосовувати до відповідача такі заходи реагування у сфері охорони праці як повне зупинення виконання робіт в приміщеннях та дільницях підприємства, а саме: дільниці гальваники; приміщенні збереження кислот та лугів; дільниці порошкового фарбування, що розташовані за адресою: вул. Люстдорфська дорога, буд. 162, м. Одеса, 65113.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Держпраці в Одеській області необґрунтовані та не відповідають чинному законодавству, у зв'язку із чим до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Держпраці в Одеській області (65044, м. Одеса, пр. Шевченка, 2; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телекарт-Прилад» (65113, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 162; ) про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.12.2018 року.

Суддя І.В. Завальнюк

.