Справа № 161/20382/18
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/161/639/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Пясецького Романа Васильовича про визнання рішень незаконними та їх скасування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Пясецького Романа Васильовича про визнання рішень незаконними та їх скасування.

Як слідує з матеріалів справи, позивач оскаржує постанову головного державного виконавця від 05 грудня 2018 року за невиконання ним рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/18806/17.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким КАС України викладено в новій редакції.

Відповідно до ст. 20 КАС України в редакції Закону України від 03.10.2017 року, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VІІІ) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Саме така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №127/9870/16-ц (реєстраційний номер в ЄДРСР 74777526).

У розглядуваному випадку, боржник оскаржує правомірність дій та рішень державного виконавця стосовно накладення штрафу в межах виконавчого провадження, яке здійснюється на виконання виконавчого листа виданого Луцьким міськрайонний судом Волинської області.

Проте за змістом вищенаведеної позиції ВП ВС, такі спори підсудні не суду, який видав виконавчий документ (незалежно від юрисдикції), а саме адміністративним судам, при цьому предметна підсудність має визначатися в загальному порядку.

За змістом частини другої статті 18 КАС України (в редакції чинній на час подання позову), окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Оскільки за позовною вимогою відповідачем є орган державної влади, тому вона підсудна саме окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному суду як адміністративному.

Частиною шостою статті 7 КАС України визначено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

А тому, враховуючи наведене, Луцькому міськрайонному суду Волинської області, як місцевому адміністративному суду, не підсудна справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинскій області Пясецького Романа Васильовича про визнання рішень незаконними та їх скасування, оскільки її розгляд за правилами предметної юрисдикції адміністративних судів віднесено до підсудності окружного адміністративного суду.

Пунктом 2 ч.1 ст. 29 КАС України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що дану справу слід передати за підсудністю до Волинського окружного адміністративного суду.

На підставі наведеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст.29 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративну справу №161/20382/18 за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинскій області Пясецького Романа Васильовича про визнання рішень незаконними та їх скасування передати на розгляд Волинському окружному адміністративному суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк