Справа № 804/7252/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

26 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/7252/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року (суддя І інстанції Прудник С.В.) у справі № 804/7252/17 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.07.2017 року в сумі 252457,05 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000961305 від 18.07.2017 року в сумі 850 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає про безпідставність винесення податковим органом податкового повідомлення рішення про нарахування ПДВ за період з 11.08.2016 по 31.12.2016, оскільки він зареєстрований як платник податку на додану вартість 27.01.2018 року. Крім того також вказує про неврахування податковим органом сплаченого ним ПДВ при придбанні товарів від постачальників.

У письмових поясненнях Головне управління ДФС у Дніпропетровській області просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, вважає рішення суду законним і обгрунтованим.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

У період з 29.05.2017 р. по 12.06.2017 р. Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області була проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р., за результатами якої складено акт № 6499/04-3в-13-03/НОМЕР_2 від 19.06.2017 р. (а.с. 10-24).

Згідно з висновками вказаного акту перевіркою встановлено порушення, зокрема:

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.10 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації платником податку на додану вартість та заниження до сплати ПДВ у сумі 201965,64 грн.;

- п. 203.1 ст. 203, пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України в частині не подання податкових декларацій з податку на додану вартість за період серпень-грудень 2016 року.

Встановлені порушення обґрунтовані тим, що ФОП ОСОБА_2 своєчасно не зареєструвався, та відповідно не подавав декларації як платник податку на додану вартість, у звязку з перевищенням встановленої пунктом 181.1 статті 181 Податкового Кодексу загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню.

На підставі вказаного акта перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області винесено:

- податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.07.2017 р., яким ФОП ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість за податковим зобовязанням у розмірі 201965,64 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 50491,41 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 000961305 від 18.07.2017 р., яким ФОП ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями 850,00 грн.

Незгода з прийнятими Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області податковими повідомленнями-рішеннями стала підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності винесених відповідачем податкових повідомлень-рішень.

ОСОБА_3, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, І ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ.

Відповідно до п. 181.1 статті 181 Податкового кодексу України, у разі, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Відповідно до п. 183.1 статті 183 Податкового кодексу України будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Згідно п.183.2 статті 183 Податкового кодексу України у разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Тобто, у випадку якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, нарахована (сплачена) суб'єкту господарювання протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу.

Так, судом першої інстанції встановлено і це не заперечується позивачем, що загальна сума отриманого доходу ФОП ОСОБА_2 від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, протягом серпня 2015 року-липня 2016 року сукупно складає 1108849,85 грн. (без урахування податку на додану вартість), що з огляду на викладені вище норми ПК України свідчить про виникнення у позивача обовязку, не пізніше 10 серпня 2016 року зареєструватись платником ПДВ.

Проте ФОП ОСОБА_2 зареєстрований платником податку на додану вартість лише 27 січня 2017 року, що підтверджено витягом № 030 з реєстру платників податку на додану вартість.

Будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування (пункт 183.10 ст. 183 ПК).

Отже, оскільки позивачем не виконано вказані вимоги податкового законодавства, і в порушення вказаних вимог законодавства України в термін до 10 серпня 2016 року не подано заяву про реєстрацію його платником податку на додану вартість, що свідчить про правомірність визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за серпень-грудень 2016 року у розмірі 201965,64 грн.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо не врахування контролюючим органом при визначенні податкового зобовязання з ПДВ, сплати ним ПДВ у вартості товарів при їх придбанні в основних постачальників, які є платниками ПДВ, не приймаються судом апеляційної інстанції, з огляду на їх безпідставність, оскільки вказані обставини не мають правового значення для вирішення справи і не впливають на визначене позивачу податковим органом податкове зобовязання з ПДВ.

Стаття 123 Податкового кодексу України передбачає, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з пп. 49.18.1. п. 49.18. статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п. 203.1. статті 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 120.1 статті 120 Кодексу визначено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нарахувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Отже, зважаючи на підтвердження встановленого під час перевірки допущеного позивачем порушення норм Податкового кодексу, контролюючим органом правильно застосовано штрафні санкції згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у розмірі 50491,41 грн. (25% від суми заниження податку 201965,64 грн.) та відповідно до пункту 120.1 статті120 Кодексу у розмірі 850,00 грн. (по 170 грн. за кожне неподання платником декларації з податку на додану вартість).

З огляду на вказане судом першої інстанції правомірно в позові було відмовлено, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року у справі № 804/7252/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_4 ОСОБА_1

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко