Справа № 136/2582/18
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/2582/18
провадження № 2-а/136/50/18
РІШЕННЯ

іменем України

"27" грудня 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Головного управління національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що 01.12.2018 інспектором сектору реагування патрульної поліції №2 Головного управління національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_2 відносно нього, ОСОБА_1, було винесено постанову серія ДПО18 №434462, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Позивач вважає вказане рішення посадової особи субєкта владних повноважень необґрунтованим, ухваленим з порушенням вимог КУпАП, зокрема без проведення розгляду справи, а формальною констатацією факту його винуватості, винесеним з перевищенням компетенції посадової особи субєкта владних повноважень, яким не зясовано та не доведено обставини, які б свідчили про наявність в його діях ознак проступку, за який передбачено адміністративну відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП, тобто за відсутності складу адміністративного правопорушення, не забезпечено його право на захист, отож дії посадової особи субєкта владних повноважень позивач вважає протиправними, а його рішення таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 12.12.2018 розгляд даної адміністративної справи було призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.

В межах визначеного судом строку відповідачем не було надано до суду відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.12.2018 з метою зясування усіх обставин справи з Головного управління національної поліції у Вінницькій області було витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, у якій було винесено постанову серія ДПО18 №434462, а також відомості про те чи притягувався ОСОБА_1 у цей день до адміністративної відповідальності за іншими статтями КУпАП.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 01.12.2018 інспектором сектору реагування патрульної поліції №2 Головного управління національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №434462, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Із вищевказаного рішення встановлено, що 01.12.2018 на а/д Стрий-Знам'янка 390 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 331049, державний номерний знак НОМЕР_1, не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пп. г п. 2.1. Правил дорожнього руху України.

Позивач не погоджуючись із вищевказаним рішенням посадової особи субєкта владних повноважень звернувся до суду із даним позовом, в якому просить здійснити захист його прав, свобод та інтересів від порушень з боку посадових осіб суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ст. 77 КАС України).

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи ст.9 КАС України).

Судом витребовувались згідно ухвали суду від 12.12.2018 матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, у якій було винесено постанову серія ДПО18 №434462, а також відомості про те чи притягувався ОСОБА_1 у цей день до адміністративної відповідальності за іншими статтями КУпАП, утім в адресу суду не було їх направлено (лист відповідь УПП у Вінницькій області сектору правового забезпечення від 21.12.2018 за №48034/41/21/2018).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач не надав суду жодних доказів, у тому числі запису з нагрудної камери поліцейського або запису з відеореєстратора, матеріалів про адміністративне правопорушення, тощо, які підтверджували б обставини викладені в постанові та не навів жодних заперечень проти позову (не надав відзиву) на пропозицію суду згідно ухвали від 12.12.2018, що розцінюється судом як не доведення правомірності прийнятого рішення посадовою особою субєкта владних повноважень.

Що стосується відсутності у позивача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що інкриміновано було позивачеві, як порушення ПДР та стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, то суд виходить з такого.

Згідно підпункту «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.4 зазначених Правил на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав - при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та/або при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження допущення позивачем порушення ПДР, також не доведено наявність вчинення ДТП, пропозиція суду надати такі докази залишена без виконання, отже підстав вимагати у позивача поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у відповідача не було.

За встановлених судом обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов до переконання, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи вимоги позивача про визнання дій відповідача протиправними, суд вважає, що вони не підлягають до задоволення, через їх недоведеність.

За таких обставин, суд задовольняє позов частково.

Питання про судові витрати суд вирішує з урахуванням ст.288 КУпАП абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, а тому якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням викладеного, підстав для стягнення судового збору в даному випадку не має.

Керуючи ст. 2, 9, 72-78, 245, 246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: 22513, Липовецький район, смт. Турбів, вул. Шкільна, буд. 40) до Інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Головного управління національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 (місцезнаходження: 21010, м. Вінниця, вул. Пирогова, буд. 4) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №434462 від 01.12.2018 винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції №2 Головного управління національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень, а провадження у справі закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційні скарги на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення (ч.4 ст.286 КАС України) до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Судове рішення за наслідками розгляду судом першої інстанції справи, визначеної статтею 286 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.Т. Кривенко