Справа № 320/7023/18
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 січня 2019 року м. Київ № 320/7023/18

Суддя Київського адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення в м. Ірпені Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління праці та соціального захисту населення в м. Ірпені Київської області, у якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення в м. Ірпені Київської області щодо нарахування та здійснення перерахування раніше призначеної в заниженому розмірі щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення в м. Ірпені Київської області усунути порушення і провести перерахунок та виплату згідно статті 48 Закону №796-ХІІ від 28.02.1991 щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат за 2017 та 2018 рік.

Пунктом третім частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Пунктом п'ятим частини першої цієї ж статті закріплено обов'язок суду з'ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, спір виник у зв'язку з виплатою відповідачем позивачеві одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік та 2018 рік у розмірі, що не відповідає статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з цим, з позовом до суду позивач звернувся лише 29.12.2018, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому жодних заяв чи клопотань про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, як і посилань на існування істотних та вагомих причин пропуску строку на звернення до суду, які непереборно перешкоджали позивачеві зверненню до суду, позовна заява та додані до неї матеріали не містять.

Натомість у позові позивач зазначає, що строк звернення ним не пропушений, оскільки ліквідація наслідків аварії на Чорнобильській АЕС завдала шкоди його здоров'ю. Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Законом України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" передбачено, що громадяни, здоров'ю та майну яких завдано шкоди, зумовленої негативним впливом іонізуючого випромінювання в повному обсязі відповідно до законодавства, мають право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, і ці позови не обмежується строком давності. Також, позивач посилається на приписи пункту 3 частини 1 статті 268 Цивільного кодексу України, за якими позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

Ці доводи позивача суд не приймає до уваги, оскільки предметом даного спору не є вимоги про стягнення або відшкодування шкоди, завданої здоров'ю позивача, які розглядаються в цивільному провадженні, а предметом даного публічно-правового спору є визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання його нарахувати та виплатити позивачу недоотриману, в період з 2017 по 2018 рік, суму допомоги на оздоровлення, розмір та умови якої встановлені законодавством. До компетенції адміністративних судів не відносяться спори громадян про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов поданий після закінчення строків, встановлених КАС України для подання позову, а підстави, які вказані в ньому щодо незастосування строків звернення до суду, які передбачені КАС України, суд визнає такими, що не відносяться до даного спору, а отже є неповажними.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Отже, самого лише посилання позивача на те, що йому лише зараз стало відомо про порушення його прав, без зазначення обставин, що свідчать про об'єктивну неможливість дізнатись про факти такого порушення раніше, не свідчить про пропуск позивачем строків звернення до суду з поважних причин.

У статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачеві слід надати пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про те, що позивач не знав і не міг знати про порушення його прав у зв'язку з виплатою у 2017 та 2018 році одноразової грошової допомоги на оздоровлення у розмірі, меншому, ніж визначено у законодавстві; або надати докази, що свідчать про існування істотних та вагомих причин, які непереборно перешкоджали позивачеві зверненню до суду.

Суд також звертає увагу позивача на інші недоліки позовної заяви, що полягають у наступному.

Частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частиною 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 та 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Додані до позовної заяви письмові копії позивачем у спосіб, передбачений статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України, не засвідчені.

Крім того, відповідно частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відомостей про ідентифікаційний код відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача позовна заява не містить.

Суд також звертає увагу, що у якості відповідача позивачем визначено Управління праці та соціального захисту населення в м. Ірпені Київської області.

Водночас, з доданих до матеріалів позову листів судом з'ясовано, що виплату спірної грошової допомоги здійснювало Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради.

Таким чином, позивачеві належить виправити найменування відповідача, зазначивши його правильну назву згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунені у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання безпосередньо до суду:

1) письмових пояснень та доказів на їх підтвердження, що свідчать про те, що позивач не знав і не міг знати про порушення його прав у 2017 та 2018 році, - при одержанні відповідних пенсійних виплат, або письмових пояснень та доказів на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об'єктивно перешкоджали позивачеві своєчасно реалізувати право на звернення до суду;

2) копій усіх доданих до позовної заяви доказів, засвідчених у порядку, передбаченому частиною 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (підтвердити відповідність копії письмового доказу оригіналу своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення);

3) уточненої позовної заяви (у двох примірниках) із зазначенням:

- правильного найменування відповідача

- ідентифікаційного коду відповідача;

- реєстраційного номеру облікової картки платника податку - позивача.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення в м. Ірпені Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Леонтович А.М.