Справа № 522/16105/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державного комітету телебачення та радіомовлення України про визнання протиправним та скасування рішення,-

І. Суть спору:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Державного комітету телебачення та радіомовлення України, в якому просив:

1. Визнати протиправним та скасувати Рішення №11 Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 30 липня 2018 року, що винесене на підставі Протоколу №11 від 25 липня 2018 року.

ІІ. Аргументи сторін

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

25.07.2018 р. в магазині коміксів за адресою: АДРЕСА_1, заступником начальника управління дозвільної процедури та контролю за розпорядженням видавничої продукції - начальником відділу контролю за розпорядженням видавничої продукції Оленюком Р.М. складений Протокол №11 про накладання адміністративно-господарського штрафу та розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або возиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу та вилучено з обігу чотири примірника видавничої продукції .

30.07.2018 р. на підставі Протоколу №11 від 25.07.2018 р. першим заступником голови Держкомтелерадіо Черваком Б.О. було ухвалене Рішення №11 від 30.07.2018 р., яким відповідно до ст. 28-1 Закону України «Про видавничу справу» на ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в розмірі 37 200,00 грн. з вилучення з обігу видавничої продукції, у кількості 4 примірника.

Позивач вважає, зазначене рішення безпідставним та таким, що належить до скасуванню у зв'язку із тим, що на його думку, при його винесені було грубо порушено ч.1 ст.3 Закону України «Про видавничу справу» в частині забезпечення доступу українського суспільства до загальнолюдських цінностей шляхом налагодження співпраці з іноземними видавництвами, українською діаспорою, укладання відповідних міжнародних угод; випуску видань мовами національних меншин України для задоволення їхніх культурно-освітних потреб. Крім того, при винесені оскаржуваного Рішення №11 наявне порушення вимог ст. 28 Закону України «Про видавничу справу» в частині аналізу та оцінки видавничої продукції щодо віднесення її до такої, яка не дозволена до розповсюдження на території України, що здійснює експертна рада центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, яка формується з представників органів державної влади, галузевих асоціацій, спілок, громадського експертного середовища, видавців, провідних діячів культури, мистецтва, науки і освіти, соціальних психологів , медіа експертів та інших фахівців інформаційної сфери.

Крім того, позивач зазначив, що його не було включено до плану перевірок з боку Державного комітету телебачення і радіомовлення України. Оскільки фізичній особі-підприємцю не було надано копії такого плану, є підстави вважати, що перевірку здійснено протиправно.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у адміністративному позові.

22.10.2018 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 12.11.2018 р.

22.11.2018 р. ухвалою занесеною до протоколу судового засідання продовжено підготовче судове засідання до 90 днів.

06.12.2018 р. ухвалою занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та продовжено розгляд справи по суті у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

12.11.2018 р. від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов в якому він просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що позивач акцентує свою увагу на перелік книжкових видань, зміст яких спрямований на ліквідацію незалежності України, пропаганду насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини, який розміщений на офіційному веб-сайті Держкомтелерадіо, та позивач чітко не розуміє, що даний перелік не має відношення до даної справи, а мова йде про розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, тягне за собою застосування до розповсюджувачів такої продукції адміністративно-господарських санкцій у формі накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі десяти мінімальних заробітних плат за кожен випадок такого розповсюдження, вчиненого вперше та у розмірі п'ятдесяти мінімальних заробітних плат за кожен наступний випадок такого розповсюдження.

Що стосується порушення вимог ст.28-1 в частині аналізу та оцінки видавничої продукції щодо віднесення її до такої, яка не дозволена до розповсюдження на території України, безпідставні.

Представник відповідача зазначив, що діяльність Держкомтелерадіо не належить до сфери Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» і відповідно він не визначений органом, який здійснює заходи державного нагляду (контролю) Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно з ч. 9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази, якими вони обґрунтовуються, суд робить висновок, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

ІІІ. Обставини, встановлені судом

Так, суд встанови, що позивач 22.11.2012 р. зареєстрований як, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (а.с.65).

25.07.2018 р. в магазині коміксів за адресою: АДРЕСА_1, заступником начальника управління дозвільної процедури та контролю за розпорядженням видавничої продукції - начальником відділу контролю за розпорядженням видавничої продукції Оленюком Р.М. складений Протокол №8 про накладання адміністративно-господарського штрафу та розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або возиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу та вилучено з обігу чотири примірника видавничої продукції (а.с.48-49).

На підставі Протоколу №8 від 25.07.2018 р. першим заступником голови Держкомтелерадіо Черваком Б.О. було ухвалене Рішення №11 від 30.07.2018 р., яким відповідно до ст. 28-1 Закону України «Про видавничу справу» на ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в розмірі 37 200,00 грн. з вилучення з обігу видавничої продукції у кількості чотири одиниці. (а.с.51-52), а саме:

-Брайан Майкл Бендис «Веном. Современий Человек-Паук.2017» -1 примірник;

-Томпсон Р., Оливетти А. «Веном. Космический рицарь. Книга 1: Агент Космоса.2018»-1 примірник;

-Микелайни Д., Багли М., Лим Р. «Веном. Смертоносний защитник: Графический роман. 2017» -2 примірника.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

IV Джерела права та висновки суду.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1 Положення про Державний комітет телебачення і радіомовлення України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 р. № 341 (в редакції від 24.05.2017 року) (далі - Положення № 341), Державний комітет телебачення і радіомовлення України (Держкомтелерадіо) є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Держкомтелерадіо є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері телебачення і радіомовлення, інформаційній та видавничій сфері.

Держкомтелерадіо відповідно до покладених на нього завдань:

вживає разом з іншими органами державної влади заходів до обмеження доступу видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, згідно із законодавством;

видає (відмовляє у видачі, анулює) дозвіл на ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України;

приймає на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб рішення про накладення штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу;

вилучає з обігу видавничу продукцію, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України та розповсюджується на території України без відповідного дозволу:

веде реєстр видавничої продукції держави-агресора, дозволеної до ввезення та розповсюдження на території України, забезпечує його розміщення на своєму офіційному веб-сайті та єдиному державному веб-порталі відкритих даних;

веде Державний реєстр видавців, виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції (пп.12,12-1-3, 12-5, 22 п.4 Положення № 341).

Відповідно до положень ст. 28-1 до Закону України "Про видавничу справу" від 05 червня 1997 року №318/97-ВР (далі - Закон № 318/97-ВР), видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, може бути ввезена на митну територію України та розповсюджена на її території за умови наявності відповідного дозволу, крім видавничої продукції, що ввозиться громадянами в ручній поклажі або супроводжуваному багажі загальною кількістю не більше 10 примірників.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, забезпечує реалізацію цього Закону шляхом видачі (відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання) дозволу на ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, на митну територію України (далі - дозвіл). Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до законів України «Про адміністративні послуги», та Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Для отримання дозволу суб'єкт господарювання подає до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері документи. Дозвіл видається на строк дії угоди, укладеної власником прав на видання, що підтверджує право на розповсюдження видавничої продукції на території України, але не більше п'яти років.

Згідно з п.2 Порядку видачі (відмови у видачі, анулювання) дозволу на ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 р. № 262 (далі - Порядок № 262), ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України (далі - видавнича продукція), здійснюється на дозвільній основі. Видача (відмова у видачі, анулювання) дозволу здійснюється Держкомтелерадіо.

Дозвіл видається на кожну назву видання, що ввозиться на митну територію України, на строк дії угоди, укладеної з власником прав на видання, що підтверджує право на розповсюдження видавничої продукції на території України, але не більше п'яти років. У разі завершення зазначеного строку суб'єкт господарювання у разі потреби повторно подає Держкомтелерадіо документи згідно з переліком, визначеним у пункті 4 цього Порядку (п.14 вказаного Порядку № 262).

Таким чином, видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, ввозиться особою на територію України лише за наявності відповідного дозволу, який видається Держкомтелерадіо, яке також підтверджує право на розповсюдження видавничої продукції на території України. При цьому, дозвіл видається на кожну назву видання, що ввозиться на митну територію України.

Положеннями ст. 28-1 Закону № 318/97-ВР також передбачено, що розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, тягне за собою застосування до розповсюджувачів такої продукції адміністративно-господарських санкцій у формі накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі десяти мінімальних заробітних плат за кожен випадок такого розповсюдження, вчиненого вперше, та у розмірі п'ятдесяти мінімальних заробітних плат за кожен наступний випадок такого розповсюдження.

Рішення про накладення штрафу, передбаченого частиною двадцять першою цієї статті, приймає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. Мотиви та обґрунтування щодо визначення розміру адміністративно-господарського штрафу мають міститися в рішенні про накладення штрафу.

Відповідно до п.2-3 Порядку накладення Державним комітетом телебачення і радіомовлення України адміністративно-господарських штрафів, затвердженого наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України 17 жовтня 2017 року № 384 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 листопада 2017 року за № 1367/31235 (в редакції від 15.12.2017 року) (далі - Порядок № 384), адміністративно-господарські санкції у формі накладення адміністративно-господарського штрафу (далі - штраф) за порушення вимог статті 28 1 Закону застосовуються Держкомтелерадіо до розповсюджувачів видавничої продукції за вчинення порушень, передбачених частиною двадцять першою статті 28-1 Закону. Рішення про накладення штрафу приймаються уповноваженими посадовими особами Держкомтелерадіо в межах, визначених статтею 28-1 Закону, на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. У таких зверненнях можуть міститься докази щодо розповсюдження видавничої продукції без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28 1 Закону.

Уповноважені посадові особи Держкомтелерадіо зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати такі звернення, перевіряти викладені в них факти та виїжджати на місця для перевірки викладених у зверненнях обставин.

Відповідно до положень ст. 28-1 Закону № 318/97-ВР, видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України та розповсюджується на території України без відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, вилучається з обігу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3-6 Порядку вилучення з обігу видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України та розповсюджується на території України без відповідного дозволу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 р. № 235 (в редакції від 15.05.2017 року) (далі - Порядок № 235), Видавнича продукція, що розповсюджується на території України без відповідного дозволу, підлягає обов'язковому вилученню з обігу з метою недопущення можливості її реалізації. Вилучення видавничої продукції здійснюється Держкомтелерадіо. Уповноважені посадові особи Держкомтелерадіо (далі - уповноважені особи), перелік яких визначається наказом Держкомтелерадіо, вилучають видавничу продукцію з обігу за місцем фактичного провадження суб'єктом господарювання своєї діяльності, розташування його господарських або інших об'єктів. Під час вилучення з обігу видавничої продукції складається відповідно до порядку, визначеного Держкомтелерадіо, протокол про накладення адміністративно-господарського штрафу, в якому робиться позначка про вилучення видавничої продукції.

Суд встановив, що оскільки зазначені вище друковані видання розповсюджувались шляхом продажу, без отримання відповідного дозволу на підставі Закону № 318/97-ВР та Порядку № 235, Держкомтелерадіо було вилучено вказані видання, про що також зазначено в протоколі про накладення штрафу та здійснено опис вилучених видань.

Суд не бере до уваги посилання позивача на перелік книжкових видань, зміст яких спрямований на ліквідацію незалежності України, пропаганду насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини, який розміщений на офіційному веб-сайті Держкомтелерадіо. Даний перелік не має відношення до даної справи оскільки в даному випадку мова йде про розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу.

Основним призначенням переліку книжкових видань є застереження суб'єктів господарювання від завідомо марних спроб отримати дозволи на ввезення цих видань в Україну , а також зорієнтувати правоохоронні органи на те, що факти розповсюдження такої продукції можуть містити ознаки злочинів передбачених КК України.

Щодо посилання позивача на те, що під час перевірки роботи ФОП ОСОБА_1 державним службовцем Оленюком Р.М. не надано документів на підставі яких проведено перевірку, суд зазначає наступне.

Наказом Держкомтелерадіо від 16.05.2018 р. №287 визначено перелік уповноважених посадових осіб Держкомтелерадіо, які складають та підписують протоколи про накладання адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлення) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України без відповідного дозволу, а передбаченого статтею 28-1 Закону України «Про видавничу справу», а також здійснюють її вилучення з обігу .

Відповідно до даного переліку такими уповноваженими особами зокрема є:

Оленюк Р.М. заступник начальника управління дозвільної процедури та контролю за розповсюдженням видавничої продукції;

Прокопенко О.М. головний спеціаліст відділу контролю за розповсюдженням видавничої продукції управління дозвільної процедури та контролю за розповсюдженням видавничої продукції.

Таким чином, особи якими було складено протокол, діяли на законних підставах та відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, відповідач встановив, що позивач порушив вимоги законодавства щодо розповсюдження суб'єктами господарювання діяльності у видавничій справі.

Статтею 12 Закону України «Про видавничу справу» визначено, що з метою обліку суб'єктів видавничої справи в порядку, встановленому КМУ, уповноваженим органом ведеться Державний реєстр видавців, виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції.

Суб'єкти господарювання проводять діяльність у видавничій справі після внесення їх до Державного реєстру видавців, виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції на підставі свідоцтва про внесення суб'єкта господарювання до цього реєстру.

Видача свідоцтва або прийняття рішення про відмову в його видачі переоформлення, видача дубліката та анулювання свідоцтва здійснюються уповноваженим органом, зокрема Держкомтелерадіо відповідно до Положення.

Всупереч вимог Закону, позивач здійснював розповсюдження видавничої продукції без наявності свідоцтва про внесення суб'єкта господарювання до Державного реєстру видавців, виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції, тобто - не маючи відповідного права на розповсюдження видавничої продукції.

Таким чином, суд робить висновок, що оскаржувані дії працівників відповідача та прийняте рішення №11 від 30.07.2018 р. про накладання адміністративно - господарського штрафу є законними здійснені на підставі та в межах повноважень передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що оскаржуване рішення про застосування до позивача штрафу відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, є правомірним, а позовні вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що не належать до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

3. Позивач- Фізична- особа підприємець ОСОБА_1 адреса:АДРЕСА_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 .

Відповідач - Державний комітет телебачення та радіомовлення України, адреса:01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд.2, .

Суддя О.Я. Бойко

.