Справа № 640/19704/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

28 грудня 2018 року м. Київ № 640/19704/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Державного реєстратора Київська філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Розділянського району Одеської області "Центр реєстрації" Хоменко Ірини Олексіївни, Міністерства юстиції України
про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії 8000927 від 08.10.2018, проведену державним реєстратором Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Розділянського району Одеської області "Центр реєстрації" Хоменко Іриною Олександрівною про зміну керівника юридичної особи ПП "Гурівецьке" та про зобов"язання Міністерство юстиції України внести зміни до записів Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підпрємців та громадських формувань на виконання рішення суду про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії 8000927 від 08.10.2018 проведену державним реєстратором Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Розділянського району Одеської області "Центр реєстрації" Хоменко Іриною Олександрівною.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Абзацом 3 пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у цьому Кодексі термін публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Під суб'єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено справи у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим суд звертає увагу, що законодавцем також врегульоване питання, коли у спорах між фізичною чи юридичною особою та суб'єктом владних повноважень не поширюється юрисдикція адміністративного суду, а саме: частиною третьою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про визнання дій державного реєстратора щодо реєстрації права власності, лише у випадку, якщо такі позовні вимоги не є похідними від вимог у приватно-правовому спорі.

При цьому, однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір матиме приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначає, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.07.2018 вжито заходи забезпечення позову та заборонено державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії щодо юридичної особи Приватного підприємства «Гурівецьке» ( Вінницька обл., Козятинський район, село Гурівці, вул. Жовтнева, будинок 86; ) до набрання законної сили судовим рішенням у справі, проте державним реєстратором Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Розділянського району Одеської області "Центр реєстрації" Хоменко Іриною Олександрівною 08.10.2018 вчинено реєстраційну дію 8000927 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов"язані зі змінами в установчих документах" та змінено керівника Приватного підприємства «Гурівецьке».

Разом з тим, судом встановлено, що оскаржуваним реєстраційним діям передує спір між його учасниками про право корпоративне та невирішений господарський спір, зокрема ухвалою Господарського суду Вінницької області від 30 травня 2018 року у справі №902/637/14 за клопотанням ініціюючого кредитора припинено повноваження керівника Приватного підприємства «Гурівецьке» ОСОБА_2., виконання обов'язків керівника Приватного підприємства «Гурівецьке» покладено на розпорядника майна Оверчука Д.О.

Такий захід, як забезпечення вимог кредиторів шляхом відсторонення керівника боржника від посади та покладення виконання його обов'язків на розпорядника майна діє до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі. Господарський суд має право скасувати або замінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що виноситься ухвала.

При цьому, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, після прийняття ухвали Господарським судом м. Києва відбувається неодноразова зміна керівника юридичної особи, як на підставі судових рішень, так і заяв засновників Приватного підприємства «Гурівецьке».

Вказані обставини підтверджується ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.08.2018 у справі № 826/12082/12 та ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2018 у справі № 826/13502/18.

З наведеного слідує, що спір у даній справі не обмежується оскарженням рішень державного реєстратора, оскільки в його основі лежить корпоративний та господарський спір, який з урахуванням особливості справи не може бути вирішений в адміністративному суді, що обмежений при вирішенні таких спорів вимогами процесуального закону. Розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства не відповідав би принципу ефективного судочинства як важливому елементу верховенства права.

Таким чином, в разі порушення, на думку позивача, його приватного права чи інтересу під час вчинення відповідачем оскаржуваних реєстраційних дій, такий спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у провадженні № К/9901/47078/18.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, а суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що заявлені позовні вимоги щодо оскарження реєстраційної дії по зміні керівника юридичної особи в даному випадку є похідними від корпоративних прав, а тому даний спір є приватноправовим і за суб'єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись частиною першою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева