Справа № 804/1292/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 грудня 2018 року Справа №804/1292/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

розглянувши у порядку спрощеного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про:

- визнання бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у період з 01 лютого 2015 року по 31 жовтня 2017 року включно;

- зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у період з 01 лютого 2015 року по 31 жовтня 2017 року включно.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є пенсіонером та отримує пенсію за віком. З 01.10.2014 р. перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області як внутрішньо переміщена особа. Однак, з 01.02.2015 р. виплату пенсії позивачу було призупинено з підстав ненадання до управління довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України. В подальшому комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської міської ради прийнято рішення від 13.12.2017 р. № 32 про призначення (відновлення) виплати з 01.11.2017 р. Проте, вказує, що пенсійні виплати за період з 01.02.2015 р. по 31.10.2017 р. не отримала. 21.11.2017 р. позивач звернулась із заявою про поновлення виплати пенсії та виплату заборгованості. 31.01.2018 р. позивачем отримано відмову. З зазначено відмовою позивач не погоджується, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 р. відкрито провадження у адміністративній справі № 804/1292/18, та призначено справу до розгляду без повідомлення (виклику) сторін на 16 квітня 2018 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2018 р. провадження в адміністративній справі № 804/1292/18 зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № Пз/9901/20/18 (805/402/18).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 р. провадження у справі № 804/1292/18 поновлено, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 21 листопада 2018 року.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд доходить наступних висновків.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, згідно посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 16 березня 1998р., отримує пенсію за віком.

З 01.10.2014 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, правонаступником якого, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 р. № 821 «Про деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», є відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

З 01.02.2015 року виплату пенсії ОСОБА_1 було призупинено з підстав ненадання позивачем до Пенсійного органу довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Згідно з копією розпорядження Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 13.12.2017 р. № 32 виплату пенсії позивачу відновлено з 01.11.2017 р.

Отже, в даній справі предметом розгляду є бездіяльність відповідача, яка виразилась у невиплаті пенсії у період з 01.02.2015 р. по 31.10.2017 р.

Як вказує позивач, порушення її права в частині невиплати пенсії триває з 01.02.2015 року. З позовом до суду для захисту свого порушеного права ОСОБА_1 звернулась 19.02.2018 року, тобто через 3 роки.

Частиною 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Отже, на момент припинення виплати пенсії, тобто 25 лютого 2015 року, недоотримавши пенсію за лютий 2015 року, позивач була обізнана про неотриння пенсії, проте будь-яких заходів щодо захисту свого порушеного права (права на отримання пенсії, починаючи з 2015 року) не вчинила, а звернулася до суду з позовом лише через 3 роки після припинення виплати пенсії.

Суд звертає увагу на те, що наявність обов'язку у відповідача поновити виплату пенсії ОСОБА_1 не позбавляє особу необхідності вживати заходів щодо захисту свого права, якщо воно порушується.

ОСОБА_1 не отримує пенсійні виплати з 01.02.2015 р., виплата пенсії позивачу носить щомісячний характер, тому недоотримуючи пенсію кожного місяця, позивач мала бути обізнана та була обізнана про порушення її прав та мала змогу звернутися до суду вчасно, в строк, визначений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, проте таким правом не скористалась.

Аналогічної правової позиції щодо строків звернення до суду дотримується Верховний Суд в постанові від 31.07.2018 року у справі № 757/42126/15-а (провадження №К/9901/45142/18), в постанові від 22 листопада 2018 року у справі № 483/1359/16-а (адміністративне провадження №К/9901/20307/18).

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Отже, оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 19.02.2018р., даний спір повинен розглядатись в межах шестимісячного строку, передбаченого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто за період з 19.08.2017р. по 19.02.2018р. Однак, позивачем заявлені позовні вимоги за період з 01.02.2015 р. по 31.10.2017 р., отже, даний спір підлягає розгляду за період з 19.08.2017р. по 31.10.2017р. Підстав для поновлення строку звернення до суду, які б можна було вважати поважними, позивачем не наведено.

Відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на наведене, з урахуванням часу звернення ОСОБА_1 з позовом до суду (19.02.2018 р.), позовні вимоги в частині визнання бездіяльності щодо невиплати пенсії та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком у період з 01.02.2015 року по 18.08.2017р. включно підлягають залишенню без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії в частині заявлених позовних вимог щодо визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком у період з 01.02.2015 року по 18.08.2017 року включно залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник