Справа № 480/4391/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2018-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2018 р. Справа № 480/4391/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернулася до суду з позовною заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просила:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 12.11.2018 №82 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років;

2) зобов'язати відповідача призначити пенсію за вислугу років з моменту звернення з заявою про призначення пенсії за вислугу років, а саме з 29.10.2018.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії за вислугу років згідно п. "а" ч.1 ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1999 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), оскільки при призначенні пенсії враховував лише календарну вислугу, без включення вислуги в пільговому обчисленні. Вважає, що має право на призначення пенсії за вислугою років, із врахуванням вислуги в пільговому обчисленні, що складає 24 роки 02 місяці та 21 день.

Ухвалою суду від 30.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач до суду 20.12.2018 подав відзив на позовну заяву (а.с.33-34), в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, виходячи з того, що відповідно до п. "а" ст.12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку особам, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше. Оскільки відповідно до наданих документів вислуга років на день звільнення зі служби у календарному обчисленні позивача складає 19 років 01 місяць 21 день, було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України).

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що останнє місце позивача перед звільненням - державна установа "Сумська виправна колонія (№116)" Державної кримінально-виконавчої служби України. Згідно витягу з наказу від 22.10.2018 №204/ОС-18 (а.с.12) позивач звільнена зі служби на підставі п.п.7 п.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) з 22.10.2018. Вислуга років на день звільнення становить:

- в календарному обчисленні - 19 рік 01 місяць 21 день;

- у пільговому обчисленні - 24 роки 02 місяці 21 день.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, після звільнення позивача, нею 29.10.2018 було подано заяву про призначення пенсії за вислугу років та підготовлено та направлено пакет документів до ГУ ПФУ в Сумській області для призначення пенсії позивачу за вислугу років (а.с.19,20).

12.11.2018 рішенням №82 відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, у зв'язку з відсутністю необхідної для призначення пенсії календарної вислуги 24 роки і більше, передбаченої п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", для осіб начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які звільнені у період з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року (а.с.22).

Суд вважає таку відмову відповідача протиправною, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з п. "а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" , "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: ... з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Відповідно до ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме - Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (далі - Порядок КМУ №393).

Згідно з п.п. "в" , "г" п. 3 вказаного Порядку КМУ №393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції; один місяць служби за сорок днів: особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони; час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 №780 "Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 №393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" встановлено, що вислуга років осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, яка була обчислена до прийняття цієї постанови, перегляду не підлягає.

Матеріалами справи підтверджується, зокрема, копією витягу з наказу від 22.10.2018 №204/ОС-18 (а.с.12) та копією послужного списку (а.с.13-18), що за період служби позивача в органах Державної кримінально-виконавчої служби його вислуга становить в календарному обчисленні - 19 рік 01 місяць 21 день; у пільговому обчисленні - 24 роки 02 місяці 21 день.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідач посилається на те, що при призначенні пенсії має враховуватись лише календарна вислуга, без включення вислуги в пільговому обрахуванні. Календарна вислуга позивача становить 19 рік 01 місяць 21 день та є меншою, ніж встановлена пунктом "а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ необхідна мінімальна.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки з аналізу Закону №2262-ХІІ та Порядку КМУ №393 випливає, що приписи останніх не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги. Нормами вказаних нормативно-правових актів не встановлено також виключень з того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії, а впливають лише на розмір пенсії.

Відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, не врахував вимоги статті 17-1 Закону №2262-ХІІ, якою встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком чітко визначений порядок обчислення вислуги, що надає право на пенсію, і ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ прямо вказує на обов'язок відповідача такий порядок застосовувати, використовуючи ст.12 Закону №2262-ХІІ як норму загальну, а статтю 17-1 Закону №2262-ХІІ і постанови КМУ №393 - як спеціальну.

Після надходження документів, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідач зобов'язаний був призначити останній пенсію за вислугу років, оскільки, як вище вказано, позивач має 24 роки 02 місяці 21 день вислуги в пільговому обчисленні, в той час, як достатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ є вислуга в 24 роки і більше.

Вказана позиція узгоджується з позицією викладеної у постанові Верховного суду від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а, в якій судом зазначено, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення. Подібний висновок, щодо застосування постанови КМУ №393 при обчисленні пільгового стажу для призначення пенсії за вислугою років, вже викладений Верховним Судом України у постанові від 27 травня 2008 року (21-2438во17).

Враховуючи встановлені судом обставини у справі, суд визнає, що рішення відповідача від 12.11.2018 №82 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та таким, що не відповідає критеріям правомірності, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим суд, з урахуванням ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та визнати протиправним і скасувати оскаржуване рішення та зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно п."а" ст.12 Закону №2262-ХІІ відповідно до поданої заяви про призначення пенсії, а саме з 29.10.2018.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 704,80 грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції від 21.11.2018 №N19RE46636 (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: 73033, АДРЕСА_1; фактичне місце проживання: 40034, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40000, м.Суми, вул.Пушкіна, буд.1, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 12.11.2018 №82 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно п."а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відповідно до поданої заяви про призначення пенсії, а саме з 29.10.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, Сумська область, м.Суми, вул.Пушкіна, буд.1, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: 73033, АДРЕСА_1; фактичне місце проживання: 40034, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири ) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 29.12.2018.

Суддя І.Г. Шевченко