Справа № 274/2234/18
Суддя: Вдовиченко Т. М.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 274/2234/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судових засідань - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Мельниченка Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Мельниченка А.В., згідно якого просить скасувати постанову серії ВР № 075489 від 30.04.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ст.ст. 126 ч. 1, 125 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.05.2018 року даний позов було прийнято до розгляду та у справі призначено судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Мельниченка А.В. серії ВР № 075489 від 30.04.2018 року його було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 126 ч. 1, 125 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, позивач 30.04.2018 року о 09 год. 50 хв. керуючи транспортним засобом за межами населеного пункту, рухався без увімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів та не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.9.8 та 2.4. «а» ПДР України. Позивач вважає, що постанова складена з порушенням діючого законодавства, оскільки зупинка транспортного засобу інспектором була безпідставною, а отже за відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, права перевірки наявності у позивача будь-яких документів інспектор не мав. Незважаючи на повідомлення позивача про наявність у нього полісу обов'язкового страхування інспектор незаконно виніс постанову про порушення позивачем правил дорожнього руху.

Позивач в судове засідання не з'явився, спрямував до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги не визнає, посилаючись при цьому на доводи, викладені у відзиві, в якому вказано, що причиною зупинки транспортного засобу Mercedes Benz 320, н.з. НОМЕР_1, інспектором патрульної поліції Мельниченко А.В., згідно п. 8 ч. 1 ст. 35 Закону було те, що позивач рухався поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України, а саме рухався на габаритних вогнях. Враховуючи вимоги чинного законодавства, поліцейським було прийнято рішення застосувати до позивача за вчинене правопорушення попередження, яке передбачено ст. 125 КУпАП. Крім того, пунктами 2.1 а, 2.4 а Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджувальні документи (посвідчення). Зокрема, відповідно до п. 2.4 а Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила до перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката та «Зелена картка», - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тому, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат). Крім того, факт вчиненого адміністративного правопорушення та процес фіксації адміністративного правопорушення було зафіксовано на нагрудний відео реєстратор патрульного поліцейського, з якого вбачається, що інспектор після зупинки транспортного засобу позивача представився озвучив причину зупинки, в подальшому роз'яснив позивачу його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП , а позивач в якості пояснення відсутності страхового полісу зазначив, що забув його вдома.

Тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову, оскільки позивач при складанні інспектором патрульної поліції відносно нього постанови про адміністративне правопорушення не мав при собі та не пред'явив поліс (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що і не спростовується ним безпосередньо під час підготовки адміністративного позову. Таким чином, вказана постанова складена у відповідності до вимог діючого законодавства України, підстави для її скасування відсутні, у зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні позову.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 30.04.2018 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Мельниченко Андрієм Володимировичем було прийнято постанову серії ВР № 075489 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої 30.04.2018 року об 09 год. 50 хв. на 88 км автодороги Київ-Чоп ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Mercedes Bens 320» д.н.з. НОМЕР_2, керував автомобілем поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів при цьому на вимогу працівника поліції не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема, передбачених ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частиною першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі

Аналізуючи оскаржувану постанову вбачається, що вона була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП.

У відповідності до п. 9.8 Правил дорожнього руху України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Крім того, відповідно до пункту 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту відеозапису «0», наданого відповідачем, вбачається, що позивач, який керував транспортним засобом «Mercedes Bens 320» д.н.з. НОМЕР_2, не ввімкнув ближнє світло ближніх фар та був зупинений відповідачем, визнає відсутність полісу (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1 «ґ» ПДР України.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 075489 від 30.04.2018 року, у зв'язку з чим, підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її скасування та для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297, 325 КАС України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Мельниченка Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанову інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Мельниченка Андрія Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 075489 від 30.04.2018 року залишити без змін.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 липня 2018 року.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко