Справа № 0440/6051/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2018 року Справа № 0440/6051/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
10 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2;
- зобов'язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що у зв'язку зі смертю ОСОБА_2 припинилась його правоздатність, зокрема, право користуватись квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 Незважаючи на це, Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було відмовлено у знятті з реєстрації ОСОБА_2, оскільки не надано свідоцтво про смерть.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем 26.09.2018 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
Відповідачем до суду відзиву на позов не надано.
Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.10.2011 року зареєстрованим в реєстрі за № 478/10 на частини 1/2 квартири, договором купівлі продажу 1/2 частини квартири від 20.10.2011 року зареєстрованим в реєстрі за № 1/2690 та витягами про державну реєстрацію прав від 16.11.2011 року № 32059317 та від 16.11.2011 року № 32059979.
19.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, який був зареєстрованій у квартирі АДРЕСА_1 у зв'язку зі смертю.
19.07.2018 року відповідачем було прийняте рішення про відмову в знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, у зв'язку із тим, що заявником не надано свідоцтво про смерть останнього.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.
Відносини, пов'язані із реєстрацією місця проживання та зняттям з реєстрації місці проживання врегульовані Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правилами реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 (далі - Порядок № 207).
Згідно частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:
заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;
судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;
свідоцтва про смерть;
паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;
інших документів, які свідчать про припинення:
підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;
підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;
підстав на право користування житловим приміщенням.
Пунктом 8 Порядку № 207 визначено, що документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги".
Так, згідно пункту 26 Порядку № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:
заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11;
рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

свідоцтва про смерть;

повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні);

підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту);

підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Відповідно до пункту 27 Порядку № 207, працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві.

Працівник органу реєстрації у день звернення особи (її представника) або в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадової особи виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку:

приймає рішення про зняття з реєстрації або про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи.

Статтею 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію;

Також, пунктом 11 Порядку № 207 передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації.

З аналізу зазначених норм вбачається, що орган реєстрації відмовляє в знятті з реєстрації місця проживання, якщо заявник не подав документів передбачених частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», пунктом 26 Порядку № 207.

Як встановлено судом, позивачем не було надано для зняття з місця реєстрації ОСОБА_2 свідоцтво про його смерть.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи у знятті з місця реєстрації ОСОБА_2, діяв у межах та спосіб, визначений законом, оскільки позивачем не були надані документи, передбачені частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивач у ході судового розгляду справи не довів, що у спірних відносинах відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За викладених обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник