Справа № 711/9655/18
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9655/18
Р І Ш Е Н Н Я

2 січня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції СРПП №3 м. Переяслав-Хмельницький Шабатіна Юрія Володимировича про скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора патрульної поліції СРПП №3 м. Переяслав-Хмельницький Шабатіна Ю.В. про скасування постанови.

Свій позов обгрунтовує тим, що постановою поліцейського СРПП №3 м. Переяслав-Хмельницький Шабатіна Ю.В. серії ДПО18 №816630 від 11 листопада 2018 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Вважає, що вказана постанова прийнята з грубим порушенням законодавства, оскільки в постанові не зазначені час та місце вчинення адміністративного правопорушення, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з порушенням норм КУпАП, а тому постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Просив суд скасувати постанову поліцейського СРПП №3 м. Переяслав-Хмельницький Шабатіна Ю.В. серії ДПО18 №816630 від 11 листопада 2018 року.

Провадження у справі відкрито на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2018 року. Розгляд адміністративної справи проводився в позовному провадженні з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 11 КАС України

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення проти адміністративного позову в якому зазначив, що 11 листопада 2018 року близько 13:25 год. він на службовому автомобілі рухався в складі СОГ Переяслав-Хмельницького ВП до с. Хоцьки, Переяслав-Хмельницького району по автошляху Бориспіль-Дніпро, проїжджаючи 71 кілометр вказаного автошляху (поворот на Селище) їх обігнав з порушенням ПДР автомобіль «Фольксваген Пассат» д/н НОМЕР_1, а саме здійснив обгін на перехресті, яке відповідно ПДР, позначене попереджувальними дорожніми знаками та ближче ніж за сто метрів перед нерегульованим пішохідним переходом за межами населеного пункту, що заборонено п.п. 14.6 ПДР України. В цей час з метою зупинки автомобіля «Фольксваген Пассат» він увімкнув на службовому автомобілі спеціальні світлові сигнали синього та червоного кольору, але водій автомобіля ігнорував вимогу про зупинку а саме: п.п. 3.2 та 8.9 ПДР

На 73 кілометрі вказаного автошляху (поворот на с. Хоцьки, Переяслав- Хмельницького р-ну) автомобіль «Фольксваген Пассат» зупинився на смузі гальмування, яка позначена дорожнім знаком 5.20.1 розділ 33 ПДР, він в свою чергу зупинив патрульний автомобіль позаду автомобіля «Фольксваген Пассат», залишивши увімкненим на автомобілі спеціальний світловий сигнал синього кольору, для привертання уваги інших учасників дорожнього руху, та забезпечення особистої безпеки під час знаходження на проїжджій частині, так як наші автомобілі стояли з порушенням ПДР.

Підійшовши до водія автомобіля «Фольксваген Пассат», в порядку ч.3 ст. 18 , та ч.2 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» він представився, і пояснив водію причину зупинки та суть скоєного правопорушення, та висловив вимогу пред'явити документи на право керування даним автомобілем зазначені в п.п. 2.1 ПДР.

Водій автомобіля «Фольксваген Пассат» ОСОБА_1 виконав вимогу, але зазначив, що він ПДР не порушував під час обгону.

Водій погодився переглянути відеозапис, але навіть після перегляду продовжував стверджувати, що під час обгону ПДР не порушував, так як на його думку, автомобілі, які він обганяв рухались зі швидкістю менше 30 км/год. тому він здійснював не обгін а об'їзд тихохідних транспортних засобів.

Його роз'яснення, що на перехресті і в зоні нерегульованого пішохідного переходу ця норма не діє, а так само при обгоні більше ніж одного транспортного засобу, про що вказано в ПДР водій не сприймав.

Тому вислухавши пояснення ОСОБА_1, ним, згідно вимог ст .245, 248, 249, 276, 278, 279, 280 КУпАП було проведено розгляд справи. Під час розгляду якої від водія не надходило ні письмових, ні усних клопотань з приводу перенесення місця чи часу розгляду справи, чи залучення до розгляду справи адвоката або іншого фахівця в галузі права не надходило.

Потім, після розгляду справи, ним було проведено оцінку доказів відповідно ст. 252 КУпАП та винесено постанову по справі і притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення п.п. 14.6 ПДР України, та виписано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень на користь держави, що передбачено ч.2 ст. 122 КУпАП.

Постанову ним було оголошено відразу після її складання, та вручено копію даної постанови водію, про що свідчить його підпис.

У зв'язку з викладеним просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови поліцейського СРПП №3 м. Переяслав-Хмельницький Шабатіна Ю.В. серії ДПО18 №816630 від 11 листопада 2018 року Шабатіна Д.В. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_1, 11 листопада 2018 року на а/д Бориспіль-Дніпро, керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат» д/н НОМЕР_1 здійснив обгін на перехресті, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 листопада 2015 року № 1376.

Пунктом 1 та 2 розділу III Інструкції передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до п.п.1,2 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до п.5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Як вбачається із змісту постанови поліцейського СРПП №3 м. Переяслав-Хмельницький Шабатіна Ю.В. серії ДПО18 №816630 від 11 листопада 2018 року, вона не відповідає вказаним вимогам Закону.

Так, в постанові не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, пункт та розділ Правил дорожнього руху, який порушив позивач, технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Суд звертає увагу на ту обставину, що у самій оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено норму, за порушення якої позивача притягнуто до відповідальності.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відтак, фактично, позивача притягнуто до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

У даній постанові не зазначений час вчинення правопорушення та не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №816630 від 11 листопада 2018 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Вказане повністю узгоджується з висновками ВС, викладеними в постанові від 30 травня 2018 року (справа №333/3389/16-а), адміністративне провадження №К/9901/29775/18.

По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення суд звертає увагу на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як було зазначено вище, відповідно до оскаржуваного рішення відповідача, ОСОБА_1, 11 листопада 2018 року на а/д Бориспіль-Дніпро, керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат» д/н НОМЕР_1 здійснив обгін на перехресті, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачі у справі зобов'язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, на адресу суду не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП .

Так, з відеозапису, який здійснено поліцейським не вбачається що ОСОБА_1, 11 листопада 2018 року на а/д Бориспіль-Дніпро, керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат» д/н НОМЕР_1 здійснив обгін на перехресті.

У відповідності до ч. 2. ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, суд тлумачить відсутність належних та допустимих доказів з боку відповідача в цій частині на користь позивача.

Так, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст.ст. 9, 178, 245, 247, 251, 256, 280, 288, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 71, 86, 160, 161, 162 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції СРПП №3 м. Переяслав-Хмельницький Шабатіна Юрія Володимировича про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП №3 м. Переяслав-Хмельницький Шабатіна Ю.В. серії ДПО18 №816630 від 11 листопада 2018 року, якою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Постанову може бути оскаржено до Шостого адміністративного апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий: Р. В. Демчик