Справа № 806/2099/18
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2099/18

Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

17 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року (прийняте у м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення 794,43 грн.,

В С Т А Н О В И В :

позивач 08.05.2018 звернувся із адміністративним позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправними дії Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в частині зменшення величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі з 1,35% до 1,0% та зобов'язати відповідача утриматися від зменшення величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі з 1,35% до 1,0%;

- визнати протиправним розпорядження дії Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №1341160 від 05.12.2017 в частині застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі - 1,0% та скасувати його в цій частині;

- стягнути з Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправним розпорядженням в розмірі 794,43 гривні щомісячно, до дати скасування протиправного рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що відповідачем протиправно здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2017 відповідно до п. 4.3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% не застосувавши норми Конституції України, як норми прямої дії.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

З 26.11.2001 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Коростишівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується наявною у матеріалах справи копією пенсійного посвідчення № від 12.08.2015.

Станом на 27.09.2017 пенсія позивача становила 2268,84 гривні та була розрахована із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% (розпорядження по пенсійні справі № 134160 від 27.09.2017).

01.10.2017 позивачу було проведено перерахунок пенсії згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" № 2148-VIII від 03.10.2017 та з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, як це передбачено п.4.3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003. Після перерахунку розмір пенсії позивача збільшився та становив 2352,06 гривень.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 05.12.2017, їй з 01.12.2017 було проведено перерахунок пенсії у зв'язку з донарахуванням страхового стажу. Розмір пенсії після перерахунку становить 2403,17 гривень, при чому коефіцієнт страхового стажу був обрахований позивачем з урахуванням оцінки величини одного року становить 1 %, що підтверджується розпорядження по пенсійні справі № 134160 від 07.12.2017.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки умови перерахунку пенсій з 01.10.2017, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", врегульовано пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідач правомірно застосував при перерахунку пенсії позивача величину оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.01.2003 (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що коефіцієнт страхового стажу - це величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Положеннями ч. 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до ч. 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Згідно матеріалів справи, при призначенні пенсії позивачу для обчислення розміру її пенсії враховано коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Проте, пенсія була призначена позивачу відповідно до положень Закону № 1058-IV до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", у зв'язку з чим у відповідності до вище вказаних положень підлягала перерахунку з 01.10.2017 з врахуванням ч. 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Колегія суддів звертає увагу, що вказані норми не було визнано неконституційними в установленому законодавством порядку, а отже у відповідача були відсутні підстави для їх не застосування.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наведених норм розмір перерахованої позивачу пенсії з 01.10.2017 визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки було внесено відповідні зміни до законодавства.

Разом з цим, при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн., а не 1 573,99 грн. як при попередньому перерахунку.

Відтак, розмір перерахованої пенсії позивачу був збільшений з 2262,00 грн. і після перерахунку склав 2430,17 грн.

Отже, вказані зміни не погіршили умов отримання пенсії позивачем, а тому посилання позивача на звуження її права є необґрунтованим.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що умови перерахунку пенсій з 01.10.2017, призначених відповідно до Закону №1058, врегульовано пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, а тому відповідач правомірно застосував при перерахунку пенсії позивача величину оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%.

Відтак, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, тому перерахунок пенсії позивача з 01.12.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% є правомірним.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача на відшкодування шкоди, заподіяної розпорядженням відповідача в розмірі 794,43 грн. щомісячно, до дати скасування розпорядження, слід зазначити, що вказана вимога є похідною від попередніх щодо скасування розпорядження134160 від 05.12.2017 в частині застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,0 %, а тому не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд вважає доречним посилання суду першої інстанції на практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейського суду з прав людини у рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У рішенні від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" Європейський суд з прав людини констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 у справі "Кйартан Асмудсон проти Ісландії").

Згідно правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Разом з тим, колегія суддів повторно звертає увагу на те, що розмір пенсії позивача після перерахунку є збільшеним, тому посилання позивача на звуження змісту та обсягу його права є необґрунтованим.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сушко О.О. Смілянець Е. С.