Справа № 638/8695/18
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/8695/18
Провадження № 2-а/638/431/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Грищенко І.О.

за участю секретаря Самогньозд О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції роти №1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

УСТАНОВИВ:

Позивач 18.06.2018 року звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що відповідачем 10 червня 2018 року інспектором патрульної поліції м. Полтава ОСОБА_2 було винесено Постанову НК №984162, якою позивача було притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Зазначена постанова була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідач: зазначив в постанові про адміністративне правопорушення порушення правил дорожнього руху, якого там неможливо було здійснити, незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля під керуванням позивача; позбавив позивача можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а також відмовився надати копію постанови позивачу, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з зазначеним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі , посилаючись на підстави, наведені в обгрунтування..

В судове засідання інспектор патрульної поліції роти №1 Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_2 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових викликів, причину своєї неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.

В судове засідання представник Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 не з'явилась, подала до суду відзив на адміністративний позов, просила в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити .

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши обставини , викладені у відзиві на позов , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.06.2018 року інспектором патрульної поліції роти №1 Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №984162. Згідно змісту даної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 ,00 грн.

Як вбачається з вказаної постанови про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1, 10.06.2018 року керуючи транспортним засобом марки "Subaru Forester", н/з НОМЕР_1, здійснив поворот ліворуч без включення відповідного світового сигналу, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до положень частини 6 статті 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема ч. ч. 1 3 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі.

Статтею 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме зазначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, за частинами першою, другою і третьою статті 122.

Ч. 4 ст. 258 КУпАП передбачає, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року N 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

ОСОБА_4 виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

ОСОБА_4 співробітником поліції була винесена відносно позивача за ч. 2 статті 122 КУпАП.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з'ясуванню у справі про адміністративне правопорушення. По справі про адміністративне правопорушення з'ясуванню підлягають: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за які КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом'якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Документи визнаються доказами, якщо відомості, викладені або засвідчені в них організаціями, їх об'єднаннями, посадовими особами та громадянами, мають значення для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Документи можуть містити відомості, зафіксовані як у письмовій, так і в іншій формі. До документів можуть бути віднесені матеріали фото-і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз і банків даних та інші носії інформації.

Згідно зі ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в позові вказує на відсутність об'єктивних доказів наявності в його діях порушень правил дорожнього руху та невідповідність висновків інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 фактичним обставинам справи, тому вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Як вбачається із змісту ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідальність за цією частиною передбачена, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. п. 16, п. 4 "Положення про національну поліцію" затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. N 877, "Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожній рух та здійснює контроль за додержанням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі".

Також, відповідно до п. п. 3, 6, 10, 11 розділу III, Положення про Департамент патрульної поліції затверджене наказом Національної поліції від 06.11.2015 р. N 73 у редакції Наказу Національної поліції України 14.08.2017 р. N 857, передбачено, що відповідно до покладених завдань Департамент патрульної поліції: "вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за додержанням законів з питань безпеки дорожнього руху та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі".

Відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України N 1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за N 1408/27853 від 10.11.2015 р., поліцейським складається у письмовій формі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, форму якої чітко встановлено додатком 5 до вищевказаної Інструкції.

Відповідно до ст. 268 КУАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно зі ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно з ч. 3 ст. 6 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. ч. 1 5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.50 року (далі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97 р., та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що 10.06.2018 року він рухався по місту Полтава в бік вулиці Південної по проспекту Миколи Вавілова, навпроти будинку 13/42 здійснював розворот з метою виїзду на естакаду, яка виводить шлях на трасу Київ-Харків. Попереду нього по проспекту Миколи Вавілова в іншому напрямку рухався патрульний автомобіль поліції державний номер 3412, який зупинився та змінив маршрут почав рухатись за автомобілем позивача по естакаді протягом близько 2 км. Після зїзду з естакада патрульний автомобіль звуковим сигналом вимусив позивача зупинитись. Зупинка була здійснена поза межами населеного пункту у відсутності будівель в неосвітленої частині. Інспектор патрульної поліції повідомив позивача про порушені ним правил дорожнього руху, а саме не виконання вимог знаку 5.26. Позивач заперечував в скоєнні правопорушення і запропонував скласти протокол про адміністративне правопорушення. Патрульний поліцейський відійшов від машини, повернувся через хвилину та пояснив, що позивач порушив ПДР, оскільки не включив світловий сигнал, здійснюючі поворот на естакаді. Таким чином, на думку позивача, патрульний поліцейський склав постанову про адміністративне правопорушення, фактично вже після зупинки вирішуючи, за що скласти протокол на позивача. Після вимоги позивача оформити протокол відповідно до вимог КУпАП, згідно з поясненнями останнього, патрульний поліцейський вирвав постанову в нього з рук і без пояснень відмовився надати йому копію постанови.

Відповідач надіслав до суду відзив на адміністративний позов позивача та надав до відзиву диск з відеоматеріалами, який містить відеофайли. Відеофайл «2018_0610_213934_651» містить відео без звуку, в якому зафіксований проїзд автомобілю НОМЕР_2 10.06.2018 року з 21:39:32 до 21:42:33. Відеофайл «1» містить відеозаписи 10.06.2018 року з 21:38:49 по 21:43:48 з перемовами між працівниками поліції та позивачем; відео файл «2» містить відеозаписи 10.06.2018 року з 21:43:49 по 21:48:48; відео файл «3» містить відеозаписи 10.06.2018 року з 21:48:48 по 21:51:21; відео файл «4» містить відеозаписи 10.06.2018 року з 22:06:51 по 22:11:50.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача ОСОБА_3 послалась на те, що 10.06.2018 року близько 21:40 год екіпажем патрульної поліції було помічено автомобіль марки «Subaru Forester», номерний знак НОМЕР_1, який рухався з порушенням правил дорожнього руху а саме водій не виконав вимогу знаку 5.26 «місце для розвороту» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п.8.4 ПДР , внаслідок чого патрульні направились за вказаним автомобілем. В подальшому патрульними було виявлено ще одне порушення ПДР водієм вказаного автомобілю, а саме п.9.2, тобто водій не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку . Після проїзду естакади патрульними, відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» даний автомобіль був зупинений. На місці розгляду справи Позивача було ознайомлено із усіма правами , передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відео фіксації. Позивач мав право на місці скористатись усіма правами, передбаченими ст.268 КУпАП, однак під час розгляду вправи жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Крім того, було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст.279 КУпАП. На місці особі було розяснено , в чому саме полягає порушення ним ПДР, враховано усні пояснення ОСОБА_1

В ході розгляду справи було встановлено, що реєстратор патрульного автомобіля не зафіксував факту порушення водієм знаку 5.26, а тому керуючись ст.252 КУпАП інспектором Васильєвим О.Г. було прийнято рішення про притягнення позивача до відповідальності лише за ч.2 ст.122 КУпАП «…порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку» та накладене адміністративне стягнення в розмірі двадцять пять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 гривень).

При перегляді відеоматеріалів, зокрема файл «2018_0610_213934_651», видно, що на шляху слідування автомобілю позивача були встановлені дорожні знаки 1.4.2 «Напрямок повороту», які показують напрямок повороту дороги (таймінг 21:41:24 вказаного відео файлу). Тобто, дорожніми знаками на вказаному відрізку шляху позначено поворот дороги ліворуч. Таким чином, сам напрямок шляху передбачає постійний рух ліворуч. Надалі на шляху слідування встановлений дорожній знак 5.20.1 «Початок додаткової смуги руху» «Початок додаткової смуги руху на підйомі або смуги гальмування. Якщо на знакові, встановленому перед додатковою смугою, зображено знак 4.16, водій транспортного засобу, який не може продовжувати рух по основній смузі із зазначеною або більшою швидкістю, повинен перестроїтися на додаткову смугу руху».(таймінг відео файлу 21:41:28).

Згідно з п.9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

З наданих до матеріалів справи роздруківок фото з сервісу «www.google.com/maps/» видно, що разом з встановленим дорожнім знаком 5.20.1 дорожня розмітка передбачає основний напрямок руху ліворуч. Таким чином, зміна напрямку руху на вказаній дільниці шляху неможлива.

Вказані знаки вказують на те, що автомобіль позивача рухався по смузі основного напрямку руху, яка не передбачає зміну напрямку руху.

Відповідач посилається на те, що на відеофайлі «2018_0610_213934_651» на таймінгу 21:41:33 зафіксовано, як автомобіль позивача рухаючись по естакаді, наближаючись до знаку 4.9, де фактично відбувається розгалуження доріг, оминаючи його ліворуч, не подав сигнал світловим покажчиком повороту. Відповідно до ПДР знак 4.9 "Обїзд перешкоди з правого або лівого боку" застосовується, щоб зазначити, що об'їзд острівців безпеки і різноманітних перешкод, що знаходяться на проїзній частині, дозволяється з правого або лівого боку. Встановлення цього знаку не передбачає зміну руху транспортного засобу. Крім того, полоса руху позивача не передбачає будь-яких маневрів, оскільки обмежена відбійниками. Тому посилання відповідача на те, що встановлення дорожнього знаку 4.9 передбачає обовязкове застосування покажчика повороту, безпідставне.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Посилання відповідача на те, що позивачем під час розгляду адміністративної справи не надходило жодних заяв чи клопотань, не підтверджуються самими відеоматеріалами, наданими відповідачем. На відео файлах «1», «2», «3», «4» зафіксовано, що позивачем робляться неодноразові зауваження щодо підстав зупинки, розгляду адміністративної справи та процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення. На відео файлі «1» зафіксовано, як інспектор патрульної поліції повідомляє позивача про порушення ним п.8.4 та п.9.2 ПДР. ОСОБА_4 про адміністративне правопорушення НК №984162 містить лише посилання на порушення п.9.2. Відеофайл «4» містить заперечення позивача щодо змісту ОСОБА_4 про адміністративне правопорушення, а саме щодо місця складання ОСОБА_4. Як вбачається зі змісту Постанови НК №984162 розгляд адміністративної справи проводилось за адресою: м. Полтава, проспект Вавілова, _____. Але зі змісту відео файлу та пояснень на відео позивача та інспектора патрульної поліції зрозуміло, що розгляд скарги відбувається поза межами населеного пункту на трасі Київ-Харків. Крім того, виходячи зі змісту відео, наданого представником відповідача, виходячи з яких міркувань інспектор патрульної поліції вказав на відмову позивача отримати копію постанови про адміністративне правопорушення, якщо на відеофайлі «4» зафіксована згода позивача ознайомитись зі змістом постанови та готовність отримати її копію. Будь-якої відмови в отриманні копії постанови позивач на відео не висловлював. Тому не зрозуміле посилання в постанові саме на відмову в отриманні вказаного документу позивачем.

Згідно з положеннями частини 6 статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Враховуючи вищевикладене, оскільки третьою особою жодним доказом не підтверджені посилання, зазначені у поясненнях щодо позову, не доведено правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладенні в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв'язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова серії ЕАА N 375136 від 24 квітня 2018 року, інспектора роти N 1 батальйону N 4 управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Керуючись ст. ст. 122, 249, 251, 252, 258, 279, 280, 283, 284, 285, 287, 293 КУпАП, ст. ст. 9, 77, 90, 122, 244-246, 251, 293 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції роти №1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 - задовольнити .

Скасувати постанову серії НК №984162 від 10 червня 2018 року, постановлену інспектором патрульної поліції роти №1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених, частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя І.О.Грищенко