Справа № 725/5909/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/5909/18

Головуючий у 1-й інстанції: Нестеренко Є.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

27 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці з позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України від 26.10.2018, у справі про порушення митних правил №2612/40800/18, якою було визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1682309 грн. 10 коп.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26.11.2018 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не з'ясував усі обставини, що мають значення для справи та надав не належну оцінку тим обставинам та доказам, що присутні в матеріалах справи.

Позивач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

Відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи відсутні клопотання відповідача про участь в судових засіданнях суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначено в п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та жоден з учасників справи в судове засідання не з'явився, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25.08.2018 головним державним інспектором ВМО №1 м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС Галіп Л.Г. складено відносно позивача протокол про порушення митних правил №2612/40800/18.

Відповідно до протоколу, 25 серпня 2018 року на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю в'їхав легковий автомобіль марки «Ауді», країна реєстрації Румунія, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який слідував з України до Румунії в приватних справах. У даному автомобілі слідувало 3 пасажири. Вказані громадяни до митного контролю надали контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору». До митного контролю ОСОБА_2 подав закордонний паспорт громадянина Румунії НОМЕР_1, виданий 17.11.2017, поліцією м.Сучава, на ім'я ОСОБА_2

Під час внесення інформації в автоматизовану систему митного оформлення «Інспектор» та за результатами здійснення митних процедур системою АСАУР ПІК «Інспектор» були згенеровані обов'язкові митні формальності, обумовлені орієнтуванням УПМП та МВ Чернівецької митниці ДФС, на виконання інформації отриманої з ГУ ДФС в Чернівецькій області (вих.№4148/9/24-13-21-12 від 06.08.2018) про те, що ОСОБА_2 документований паспортом громадянина України, серія НОМЕР_4 від 29.05.2003 Вижницьким РВ УМВС в Чернівецькій області, та при перетині митного кордону України та ввезенні транспортних засобів на митну територію України може використовувати паспорт громадянина Румунії НОМЕР_1.

З метою відпрацювання зазначеного орієнтування транспортний засіб та громадяни були виведені зі смуги руху «зелений коридор» на смугу руху «червоний коридор».

Крім того, встановлено, що 24.04.2018 ОСОБА_2, маючи статус «резидента», для перетину митного кордону на автомобілі «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, 2014 року випуску, тип двигуна дизель 2967 см. куб., використав паспорт громадянина Румунії НОМЕР_1, виданий 17.11.2017 поліцією м. Сучава, на ім'я ОСОБА_2 З метою ухилення від сплати митних платежів, передбачених законодавством України, вищевказана особа надавала паспортний документ зі статусом «нерезидент» та заявляла митний режим «тимчасове ввезення транспортного засобу строком до 1 року». Таким чином, позивачем, при ввезенні автомобіля «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2, надано документ, який є підставою для несплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента».

З листа Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області від 21.09.2018 №7301.2-7786/73.2-18 вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Чернівецької області значиться зареєстрованим за місцем проживання: АДРЕСА_1, за паспортом громадянина України, серія НОМЕР_4, виданого Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 29.05.2003. Крім того, ОСОБА_2 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5, виданий 06.08.2009, органом 7301. ОСОБА_2 із заявою про отримання дозволу на виїзд на постійне місце проживання з України не звертався.

Відповідно до пред'явленого до митного контролю паспорту громадянина Румунії НОМЕР_6, виданого 17.11.2017 поліцією м. Сучава, на ім'я ОСОБА_2, інформації яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС ДМСУ, листа Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області від 21.09.2018 №7301.2-7786/73.2-18, громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є однією і тією ж особою. Таким чином, у разі ввезення на митну територію України автомобіля марки «Ауді», країна реєстрації Румунія, реєстраційний номер НОМЕР_2, позивачу необхідно було б сплатити до Державного бюджету України митні платежі в сумі 560769,70 гривень України. Отже, громадянин України ОСОБА_2, маючи статус «громадянина-резидента», вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 560769,70 гривень шляхом надання паспортного документу громадянина Румунії НОМЕР_6, виданий 17.11.2017 поліцією м.Сучава, на ім'я ОСОБА_2, в якості підстави для ввезення на митну територію вищевказаного автомобіля в режимі «тимчасове ввезення», в порядку передбаченому для громадян-нерезидентів. З метою визначення вартості та розрахунку суми митних платежів, податків і зборів, що підлягали би сплаті, при ввезенні на митну територію України автомобіля марки «Ауді», країна реєстрації Румунія, реєстраційний номер НОМЕР_2, в режимі імпорт (випуск для вільного обігу) громадянину ОСОБА_2 направлено лист про необхідність представлення вказаного транспортного засобу в розпорядження експерта для визначення його вартості, однак вищевказаний транспортний засіб позивачем не було представлено.

Таким чином, під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України особа надавала документ, який є підставою для несплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус «резидента».

26 жовтня 2018 року по справі про порушення митних правил №2612/40800/18 ухвалена постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 1682309,10 грн. (а.с.12-14).

Не погоджуючись з даною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «Ауді», країна реєстрації Румунія, реєстраційний номер НОМЕР_2, надав паспорт громадянина Румунії на ім'я ОСОБА_2. Станом на 25 серпня 2018 року у позивача був наявний як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії на ім'я ОСОБА_2 (ОСОБА_2.).

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що положеннями МК України встановлено певний порядок перелік дій, що є обов'язковий для громадян України при ввезенні на митну територію України вказаних товарів до яких і відноситься згаданий вище автомобіль. А не зазначення себе як громадянина України з постійним місцем проживання на території України та позиціонування себе як громадянина іншої держави (тобто нерезидента) може призвести до ситуації в якій особа - громадянин України уникне виконання обов'язкових для нього дій під час ввезення на митну територію України відповідних речей та товарів (в тому числі автомобілів), встановлених МК України.

Крім того, інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс - листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Отже, відповідачем правомірно було визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та винесено постанову від 26 жовтня 2018 року №2612/40800/18, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 1 682 309 грн. 10 коп.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з ч.3 ст.380 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того чи є особа резидентом, чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_2 під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «Ауді», країна реєстрації Румунія, реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідно до ст.380 МК України в порядку, передбаченому для громадян-нерезидентів, пред'явив митному органу паспорт громадянина Румунії. Крім того, 24.04.2018 ОСОБА_2, маючи статус «резидента», для перетину митного кордону на автомобілі «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2, використав паспорт громадянина Румунії

Відповідно до п.50 ч.1 ст.4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно з п.1 ст.2 Закону України "Про громадянство України," якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Відповідно до матеріалів справи, позивач має паспорт громадянина України та паспорт громадянина Румунії. Однак, згідно паспорта громадянина України останнє місце проживання позивача зареєстроване на території України.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах позивач визнається громадянином України та має статус громадянина-резидента, а тому зобов'язаний дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо наявності у позивача обов'язку сплати всіх необхідних митних платежів при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування.

В частині доводів апеляційної скарги щодо відсутності умислу по ухиленню від сплати митних платежів, так як йому не було роз'яснено який саме паспорт потрібно пред'явити, колегія суддів відхиляє, оскільки рахує, що при наявності паспортів двох держав - України та Румунії, громадянин України (резидент) ОСОБА_2 свідомо подав саме паспорт громадянина Румунії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів

Отже, як зазначається вище дії позивача спрямовані на ухилення від сплати митних платежів саме на ухилення від сплати обов'язкових платежів були спрямовані дії позивача, що підтверджує наявність в діях позивача умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст.485 МК України.

Проте, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність визначення розміру митних платежів у справі про порушення митних правил з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Як передбачено ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ст.57 глави 9 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як слідує із постанови в справі про порушення митних правил №2612/40800/18 від 26.10.18 при визначенні розміру несплачених митних платежів уповноважений орган керувався службовою запискою №1121/24-70-19-30 від 18.09.2018.

Вказана службова записка передбачає розрахунок суми (а.с.54-55), що дає можливість встановити відомості на підставі яких відповідач визначав митну вартість транспортного засобу. Ввізне мито = 76 382 грн. 19 = 10% х 763 821 грн. 90 коп.(вартість автомобіля), Акциз = 263 622 грн. 24 коп., ПДВ = 220 765 грн. 27 коп.

Однак, як зазначено в цій службовій записці, відомості щодо митної вартості транспортних засобів є інформативними і не можуть бути повністю достовірними. (а.с.60)

Крім того, щодо посилання суду першої інстанції на Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак додаткові дані, які використовувалися під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або висновок експерта.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що митним органом не дотримано правила Методики, а саме включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутній звіт(акт) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що уповноваженою посадовою особою митного органу не в повній мірі були виконані вимоги ст.489 МК України, а саме не встановлено належним чином митну вартість транспортного засобу, що спростовує висновки суду першої інстанції щодо правомірності визначення відповідачем митної вартості транспортного засобу.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на обставини, що мають значення для справи, а також норми законодавства, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України від 26.10.2018, у справі про порушення митних правил №2612/40800/18, якою було визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1 682 309 грн. 10 коп.

Закрити провадження у справі про порушення митних правил №2612/40800/18.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.