Справа № 826/2232/17
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 грудня 2018 року № 826/2232/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

до Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая»

про стягнення заборгованості у розмірі 7 345, 08 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 7 345, 08 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2017 відкрито скорочене провадження у справі.

02.03.2017 від відповідача надійшли заперечення проти позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2017 призначено розгляд справи на 31.10.2017.

31.10.2017 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв'язку з неявкою у судове засідання представників сторін розгляд справи відкладено на 30.01.2018.

Судове засідання, призначене на 30.01.2018, не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Мазур А.С. на лікарняному та відкладено розгляд справи на 17.04.2018.

16.04.2018 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв'язку з неявкою позивача, а також враховуючи клопотання про відкладення, розгляд справи було відкладено на 03.07.2018.

У судовому засіданні 03.07.2018 надійшло клопотання про заміну сторони, відповідно до якого позивач просить замінити Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві

03.07.2018 замінено Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а також оголошено перерву у судовому засіданні до 16.08.2018.

16.08.2018 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

На підставі ч. 9 ст. 209 КАС України Окружним адміністративним вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача працювали громадяни на посадах, перебування на яких передбачає призначення (перерахунок) пенсії останнім як науковим працівникам відповідно до Закону України від 13.12.1991 року № 1977-XII «Про наукову і науково-технічну діяльність». Станом на день подання позову фактичну суму невідшкодованої різниці фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону № 1977-XII і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, складає 7 345, 08 грн., що підтверджується витягом з картки особового рахунку відповідача за період з 01.03.2013 по 31.12.2016, з огляду на що, ця сума підлягає відшкодуванню відповідачем як державним небюджетним підприємством.

Відповідно до поданих заперечень відповідач зазначає, що Приватний вищий навчальний заклад «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» не є державним не бюджетним підприємством, а є приватним закладом. Крім того, відповідач посилається на те, що Бакума Т.Д. щодо якої нараховано витрати на виплату пенсії за період з 01.03.2013 по 31.12.2016 працювала лише з 01.10.2009 по 31.08.2011.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватний вищий навчальний заклад «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Ю.Бугая» перебуває на обліку у позивача.

Листами від 15.12.2016 № 41605/10, 14.11.2016 № 33848/10, 11.10.2016 № 27194/10, 20.09.2016 № 23749/10 позивачем повідомлено відповідача про необхідність сплати суми, що підлягає відшкодуванню.

Відповідно до Довідки від 30.01.2017 № 5503/10 заборгованість по відшкодуванню різниці фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період з 01.03.2013 по 31.12.2016 перед позивачем становить 7 345, 08 грн.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку зазначену суму заборгованості не сплачено, позивач звернувся до суду.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 07.04.2015 №21-113а15, в разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств за Законом України від 13.12.1991 №1977-XII «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення ч. 15 ст. 106 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені ст. 99 КАС, не застосовуються.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Так, правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку у сфері наукової і науково-технічної діяльності, створює умови для провадження наукової і науково-технічної діяльності, задоволення потреб суспільства і держави у технологічному розвитку шляхом взаємодії освіти, науки, бізнесу та влади визначено Законом України від 13 грудня 1991 року № 1977-XII «Про наукову і науково-технічну діяльність» (далі - Закону №1977-XI).

Згідно частиною другою статті 24 Закону №1977-XI науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1977-XI держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Частиною першою статті 37 Закону №1977-XI передбачено, що держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1977-XI науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини дев'ятої статті 24 Закону №1977-XI різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - різниця у розмірі пенсії) визначений Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року №372 (далі - Порядок №372).

Відповідно до пункту 2 Порядку №372 за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Згідно пунктом 5 Порядку №372 розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Відповідно до пункту 8 Порядку №372 у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 9 Порядку №372 різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пунктами 3 - 8 цього Порядку.

Наведене вказує, що відповідач, працівникам якого призначено пенсію на підставі норм Закону №1977-XI, зобов'язаний фінансувати різницю між сумою пенсії, призначеної за цими Законами, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, шляхом перерахування коштів на рахунок органу Пенсійного фонду України.

Зазначене вище спростовує аргументи відповідача про те, що він є приватним навчальним закладом, у зв'язку з чим не повинен сплачувати фактичну суму невідшкодованої різниці фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону № 1977-XII і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Відносно посилань Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» на те, що Бакума Т.Д. щодо якої нараховані витрати на виплату пенсії за період з 01.03.2013 по 31.12.2016, працювала у нього лише з 01.10.2009 по 31.08.2011 суд зазначає наступне.

Бакума Т.Д. перебуває на обліку та отримує наукову пенсію в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, тому розрахунки по відшкодуванню різниці на адресу відповідача надходять саме із зазначеного управління. 11.10.2011 позивачем вперше було отримано такий розрахунок за 2011 рік, тому для з'ясування щодо відшкодування такої різниці Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві були направлені запити на адресу відповідача, а також Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області.

Крім того, на адресу відповідача разом із запитами було надіслано розрахунки за 2011 та 2012 роки.

Після з'ясування питання щодо відшкодування різниці Приватним вищим навчальним закладом «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» заборгованість було внесено до картки особового рахунку платника 01.03.2013. Саме тому згідно картки особового рахунку дата виникнення заборгованості зазначена з 01.03.2013, хоча фактично виникла з листопада 2011 року - наступного місяця після отримання розрахунку з Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області.

З метою фінансування різниці у розмірі пенсії позивач надіслав відповідачу повідомлення про відшкодування наукової пенсії, однак виплати на відшкодування різниці на фінансування пенсій підприємством не сплачені, що підтверджується карткою особового рахунку.

Враховуючи, що суму відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону №1977-XI, і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, у розмірі 7 345, 08 грн. відповідачем у встановлений законодавством строк не сплачено, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення вказаної суми у судовому порядку.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, Бульварно-Кудрявська, 16, ) задовольнити.

Стягнути з Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» (02066, м. Київ, пров. Магнітогорський, 3, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, Бульварно-Кудрявська, 16, ) заборгованість з відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів за період з 01.03.2013 по 31.12.2016 у розмірі 7 345 (сім тисяч триста сорок п'ять) грн. 08 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суддя А.С. Мазур