Справа № 1340/4662/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3055/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Герман О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року про відмову в забезпеченні позову у справі № 1340/4662/18 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_5 про визнання протиправними і скасування рішення та наказу, зобов'язання вчинити дії (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Качур Р.П. в м. Львові львівської області 11.10.2018 року згідно журналу судового засідання о 17:32 год., повний текст рішення складено 12.10.2018), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4, позивач) звернулася з адміністративним позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_5, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_5 від 17.08.2018 року № 10 про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування обєкта будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області, затверджених наказом Відділу містобудування і архітектури Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради № 7 від 22.08.2018;

- визнати протиправним та скасувати наказ Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради від 13.09.2018 № 29 «Про скасування дозволу на виконання будівельних робіт», яким скасовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 13.08.2018 № ЛВ 47 по обєкту будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області», замовник будівництва ОСОБА_4;

- зобовязати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України внести до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, запис про реєстрацію дозволу на виконання будівельних робіт від 13.08.2018 № ЛВ 47 щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з середніми наслідками (СС2) по обєкту будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області», замовник будівництва ОСОБА_4

Крім того, позивач подала заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій просила:

- зупинити дію рішення Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_5 від 17.08.2018 № 10 про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування обєкта будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області, затверджених наказом Відділу містобудування і архітектури Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради від 22.08.2018 № 7, до набрання рішенням у цій справі законної сили;

- зупинити дію наказу Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради від 13.09.2018 № 29 «Про скасування дозволу на виконання будівельних робіт», яким скасовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 13.08.2018 № ЛВ 47 по обєкту будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області», замовник будівництва ОСОБА_4, до набрання рішенням у цій справі законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову зазначає, що є власницею земельної ділянки у м. Трускавець на вул. Дрогобицька, 8. Між нею та ОСББ «Марія» 02.02.2018 укладено договір суперфіцію, відповідно до якого вона має право забудови земельної ділянки на вул. Біласа, 7. Проектна документація щодо будівництва вищевказаного обєкта затверджена Експертним звітом № 14-0709-18 від 15.05.2018, складеним філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області «Спеціалізована державна експертна організація центральна служба української державної будівельної експертизи». Оскаржуване рішення має ознаки очевидної протиправності через те, що доказами долученими як до позовної заяви, так і до заяви про забезпечення позову, підтверджується факт грубого порушення Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_5 вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 698 від 19.08.2015. Зокрема, ОСОБА_5 при прийнятті оскаржуваного рішення № 10 від 17.08.2018 не встановлено істотних обставин, які мають значення для вирішення справи та спростовують висновки, що у ньому викладені, а саме: затвердження рішенням сесії Трускавецької міської ради від 20.07.2017 № 620 щодо земельних ділянок території забудови містобудівної документації «Детальний план території», яким відповідно до частини 1 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» уточнено положення генерального плану міста Трускавець.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року в забезпеченні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року про відмову в забезпеченні позову скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлені вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом першої інстанції не дано оцінки доводам позивача про очевидну протиправність оскаржуваних рішень відповідачів, а також невиправні негативні наслідки, які можуть настати для позивача у разі незабезпечення позову.

Представник Державної архітектурно-будівельна інспекції України, скориставшись наданим статтею 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) правом, надав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення.

Інші особи правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В ході розгляду апеляційним судом справи позивач надав додаткові пояснення, в яких детально обґрунтовує доводи щодо очевидної протиправності оскаржуваних рішень відповідачів та значні матеріальні збитки, які вже настали і продовжують збільшуватися внаслідок зупинення будівництва.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено, що позивачка є власницею земельної ділянки у м. Трускавець на вул. Дрогобицька, 8. Між позивачем та ОСББ «Марія» 02.02.2018 року укладено договір суперфіцію, відповідно до якого позивач має право забудови земельної ділянки на вул. Біласа, 7.

Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_5 17.08.2018р. прийнято рішення № 10 про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування обєкта будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області, затверджених Наказом відділу від 22.02.2018р. № 7. Дане рішення прийняте відповідачем під час проведення планової перевірки на об'єкті нагляду - Відділі містобудування і архітектури Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради.

На підставі рішення відповідача від 17.08.20018 року № 10 Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради 13.09.2018р. винесено Наказ № 29 «Про скасування дозволу на виконання будівельних робіт», яким скасований дозвіл на виконання будівельних робіт щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів середніми наслідками (СС2) від 13.06.2018р. номер ЛВ 47 по об'єкту будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець, Львівської області», замовник будівництва ОСОБА_4

Підстави забезпечення позову передбачені частиною 2 ст. 150 КАС України, а саме, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У відповідності до частини 6 ст. 154 та частини 1 ст. 248 КАС України, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, зокрема, про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача у справі, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення субєкта владних повноважень.

Враховуючи доводи сторони позивача з питання забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що не встановлено з наявних матеріалів справи підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі саме внаслідок оскаржуваних рішень відповідачів.

Так, відповідачі, заперечуючи проти позову та заяви про його забезпечення, зазначають, що обєкт будівництва, замовником якого є позивач, не відповідає не лише Зонінгу міста Трускавця, затвердженому після надання дозволу на будівництво зазначеного обєкта, а і Детальному плану території по вул. Біласа, 7 та вул. Дрогобицькій, 8, розробленому на замовлення позивача. Зокрема, звертають увагу на невідповідність поверховості даного обєкта визначеним Детальним планом умовам.

Правомірність такої оцінки обєкта будівництва та його відповідність містобудівним умовам та обмеженням якраз і повинні бути вирішені судом при розгляді справи по суті.

В протилежному випадку забезпечення позову у формі, визначеній позивачем, є завуальованим достроковим вирішенням спору до фактичного розгляду справи.

Апеляційний суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2018 у справі № 826/5233/18 (адміністративне провадження № К/9901/59189/18), на яку обґрунтовано послався суд першої інстанції.

Відповідно до частини 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип верховенства права у рішеннях ЄСПЛ щодо України стосується вимог «якості» закону та юридичної визначеності. Так, принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи та в основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Михайлюк та Петров проти України» (Mikhaylyuk and Petrov v. Ukraine, заява № 11932/02) зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (див., серед багатьох інших, рішення у справі «Полторацький проти України» (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29 квітня 2003 року, заява № 38812/97, п. 155).

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 308, 310-313, 315, 316, 321, 325, 328, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року про відмову в забезпеченні позову у справі № 1340/4662/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повне судове рішення складено 29.12.2018