Справа № 826/9099/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

05 листопада 2018 року м. Київ № 826/9099/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря Стринадко О.Г., у відсутність учасників справи, розглянувши в підготовчому судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів заяву позивача про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, в якій висловив прохання:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про визнання правочинів (транзакцій) нікчемними;

- зобов'язати подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про поточні рахунки ОСОБА_1 (на суму 58000 грн) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відкритий в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський".

Підставою для звернення з позовною заявою стало протиправне, на думку позивача, невнесення інформації про нього до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

До позовної заяви долучено заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено про поважність причин пропуску такого строку, адже враховуючи похилий вік, скрутний матеріальний стан, стан здоров'я, не отримання від відповідача повідомлення про нікчемність його правочину, ОСОБА_1 не знав про порушення його прав й лише у грудні 2017 року звернувся до Адміністрації Президента України із запитом про надання інформації.

З відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19 січня 2018 року №37-036-1248/18 на звернення позивача, надіслане Адміністрацією Президента України, ОСОБА_1 дізнався, що рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" його правочин (Договір банківського вкладу) віднесено до нікчемних.

З урахуванням необхідності отримання додаткової інформації від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" щодо підстав невключення інформації про позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський", за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, необхідністю звернення до адвоката та часу на написання й подання позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даною позовною заявою в червні 2018 року.

Суд, розглянувши подану заяву, наявні матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з вимогами частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Отже, позиція Європейського Суду у багатьох справах свідчить, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням вищенаведеного, похилого віку позивача, його стану здоров'я, ненаданням відповідачем та третьою особою доказів повідомлення ОСОБА_1 про нікчемність його правочину, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

Визнати поважними підстави пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Чудак