Справа № 320/6873/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2018-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

29 грудня 2018 року м.Київ № 320/6873/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д., розглянувши розглянувши в порядку письмового провадження заяву про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі зап позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інпекції у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інпекції у Київській області та просять суд:

визнати протиправним та скасувати рішення № 3 від 10.10.2017 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 269/2016 від 01.12.2016»;

визнати протиправним та скасувати рішення № 5 від 10.10.2017 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 313/2016 від 20.12.2016»;

визнати протиправним та скасувати рішення № 6 від 10.10.2017 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 314/2016 від 20.12.2016»;

визнати протиправним та скасувати рішення № 4 від 10.10.2017 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 270/2016 від 01.12.2016»;

визнати протиправним та скасувати наказ № 479 від 13.11.2017 «Про скасування реєстрації декларацій про початок будівельних робіт»;

визнати протиправним та скасувати рішення № 412 від 13.11.2017 «Про скасування реєстрації декларацій про початок будівельних робіт»;

зобов'язати подати для внесення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України до реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформацію про зареєстровані декларації про початок будівельних робіт: № КС 28 від 05.12.2016; № КС 92 від 26.12.2016; № КС 17 від 26.12.2016; № КС 39 від 05.12.2016.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

29 грудня 2018 року через канцелярію суду від позивачів надійщло клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії:

рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області № 3 від 10.10.2017 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 269/2016 від 01.12.2016»;

рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області № 4 від 10.10.2017 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 270/2016 від 01.12.2016»;

рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області № 5 від 10.10.2017 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 313/2016 від 20.12.2016»;

рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області № 6 від 10.10.2017 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 314/2016 від 20.12.2016»;

рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області «Про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт» від 13.11.2017 № 412;

наказу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області № 479 від 13.11.2017 «Про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт».

В обгрунтування заявленого клопотання зазначають, що позивачі уклали з ТОВ "Європейка" договори купівлі - продажу майнових прав на об"єкти нерухомості, а саме квартири (ОСОБА_1 договір купівлі - продажу від 07.09.2018 № С103/11/35/534, ОСОБА_2 договір купівлі - продажу від 20.12.2016 № С103/12/85/1511, ОСОБА_3 договір купівлі - продажу від 30.07.2017 № С103/18к1/102, ОСОБА_4 договір купівлі - продажу від 19.06.2017 № С103/19/59).

У зв'язку із прийняттям оскаржуваних рішень будівництво об'єктів зупинилось і позивачі несуть значні грошові збитки, оскільки позивачі вклали кошти у будівництво об'єктів і розраховували на те, що об'єкти будуть введені в експлуатацію у ІІІ кварталі 2018 року або у І кварталі 2019 року, про що зазначено у специфікаціях до договорів купівлі-продажу майнових прав.

Однак у зв'язку із скасуванням декларацій про початок виконання будівельних робіт, будівництво зупинилось.

Позивачі зазначають, що витратили значні кошти на придбання житла для потреб своїх сімей, однак наразі щомісячно несуть збитки пов'язані із необхідністю орендувати житло, оскільки власного майна для проживання, що підтверджується відповідними договорами.

Також в обгрунтування заявленого клопотання вказують, що ними було здійснено огляд об'єктів, під час якого були виявлені численні руйнування об'єктів, зумовлені температурними та погодними впливами, зокрема відбулось пошкодження та часткове руйнування основи фундаментів будівельного майданчику; наявні тріщини та часткова деформація швів в приміщеннях об'єктів, внаслідок підтікання і замокання проржавіла кріпильна арматура, також наявні випадання штукатурки в збудованих приміщеннях, чисельна втрата віконних кріплень.

Дослідивши матеріали справи, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання щодо забезпечення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 151 КАС України встановленює, що позов може бути забезпечено:

зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

забороною відповідачу вчиняти певні дії;

встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, обов'язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Отже, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 2 ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

У свою чергу згідно з п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення.

Таким чином, спірні рішення унеможливлює виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва та скасування дозвільних документів, дає підстави вважати об'єкт будівництва самочинним, що може призвести до негативних наслідків (знесення).

Крім того, суд погоджується з доводами позивачів про те, що оскаржувані рішення завдають їм матеріальних збитків.

Також суд бере до уваги той факт, що у провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 810/2389/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейка» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, треті особи: Відділ містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправними та скасування рішень № 7.8,9,10,11,12,13,14,15,16 від 15.06.2017 "Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки"; скасування рішення № 261 від 06.07.2017 та наказу № 275 "Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та декларацій про готовність об'єкта до експлуатації" та зобов'язання подати для внесення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України до реєстру документів, що дають право виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформацію про зареєстровані декларації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.07.2017 про вжиття заходів забезпечення позову було зупинено дію рішень Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16 від 15.06.2017 року "Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки", рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 261 від 06.07.2017, наказу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 275 "Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та декларацій про готовність об'єкта до експлуатації".

Дана ухвала, відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2017 набрала законної сили.

Суд вважає за моживе зазначити, що у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч. 1 ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ліпне якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

На думку суду, вищевказане свідчить про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, оскільки існує ймовірність безпідставного зупинення будівництва та знесення.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачами були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди їх правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, що додаткового до наведеного вище свідчить про обґрунтованість поданого позивачами клопотання.

В контексті наведеного суд зазначає, що обраний позивачами спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Також суд наголошує на тому, що заходи забезпечення адміністративного позову мають бути співмірними заявленим позовним вимогам. В даному випадку співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що клопотання щодо вжиття заходів забезпечення позову необхідно задовольнити.

При цьому, правова оцінка дій та рішень відповідача підлягатиме встановленню під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 150 - 158, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити дію рішень Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 3 від 10.10.2017 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 269/2016 від 01.12.2016», № 4 від 10.10.2017 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 270/2016 від 01.12.2016», № 5 від 10.10.2017 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 313/2016 від 20.12.2016», № 6 від 10.10.2017 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 314/2016 від 20.12.2016».

Зупинити дію рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області «Про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт» від 13.11.2017 № 412.

Зупинити дію наказу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області № 479 від 13.11.2017 «Про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт».

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно ч. 8 ст. 154 КАС України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення

Суддя Головенко О.Д.