Справа № 522/8148/17
Суддя: Загороднюк В. І.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/8148/17
Провадження № 2-а/522/686/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті адміністративну справу за адміністративним позовом Громадської організації «Автостоянка «Волна» до Одеської міської ради, третя особа: Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання дій протиправними та передачу у власність земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року громадська організація «Автостоянка «Волна» звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача департаменту комунальної власності Одеської міської ради, про визнання дій Одеської міської ради щодо порушення порядку розгляду клопотання ГО «Автостоянка «Волна» про передачу у власність земельних ділянок за давністю користування (за набувальною давністю) від 09.02.2017 року (поданого до загального відділу Одеської міської ради 14.02.2017 року) протиправними; зобовязання Одеської міської ради передати у власність земельні ділянки, розташовані за адресами: м. Одеса, вул. Ростовська, 65-б;м. Одеса, вул. Керченська, 58;м. Одеса, вул. 2-а Лінія, 1-а;м. Одеса, Керченська, 62;м. Одеса, вул. Керченська, 64.

10.05.2017 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Свяченою Ю.Б. відкрито провадження у справі № 522/8148/17.

13.07.2017 року головою правління ГО «Автостоянка «Волна» були подані уточнення до адміністративного позову до суду.

14.12.2017 року представником ГО «Автостоянка «Волна» подані уточнення до адміністративного позову, згідно з якими позивач просить суд визнати дії Одеської міської ради щодо порушення порядку розгляду клопотання ГО «Автостоянка «Волна» про передачу у власність земельних ділянок за давністю користування (за набувальною давністю) від 09.02.2017 року (поданого до загального відділу Одеської міської ради 14.02.2017 року) протиправними; зобовязати Одеську міську раду розглянути заяву ГО «Автостоянка «Волна» про передання земельних ділянок у власність на підставі набувальної давності та надати повну та обґрунтовану відповідь за результатами розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2018 року адміністративну справу № 522/8148/17 прийнято до провадження судді Загороднюка В.І. за результатом автоматизованого розподілу справ у звязку з відстороненням від посади судді Свяченої Ю.Б.

Позовні вимоги ГО «Автостоянка «Волна» обґрунтовані тим, що з 1988 року на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Кишинівська, 2а розміщується автостоянка «Волна», що протягом двадцяти девяти років поспіль обєднує громадян власників транспортних засобів, що постійно користуються земельною ділянкою з відома та дозволу органу місцевого самоврядування. На думку позивача, відповідач всупереч ст. ст. 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» направив звернення ГО «Автостоянка «Волна» від 14.02.2017 року про передачу у власність земельних ділянок за давністю користування для розгляду та надання відповіді до департаменту комунальної власності Одеської міської ради, враховуючи, що вирішення питання передачі земельних ділянок у власність здійснюється виключно на пленарних засіданнях Одеської міської ради відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що законодавством України можливість відведення безоплатно у власність земельних ділянок із земель комунальної власності передбачена лише для громадян України, тоді як юридичні особи можуть отримати земельні ділянки у користування відповідно до статей 122, 123 ЗК України, або отримати у власність у порядку, передбаченому Главою 20 ЗК України, у звязку з чим відповідач вважає, що звернення позивача не є клопотанням у розумінні статті 118 ЗК України, оскільки громадська організація не є субєктом звернення відповідно до вказаної норми. З урахуванням наведеного, спірна заява розглянута виконавчим органом міської ради з питань земельних правовідносин. Крім того, відповідач зазначив, що заява ГО «Автостоянка «Волна» розглянута Одеською міською радою на сесії 26.07.2017 року, у звязку з чим вимога про зобовязання розглянути заяву не підлягає задоволенню, оскільки така заява вже розглянута.

Третьою особою департаментом комунальної власності Одеської міської ради подані до суду пояснення, відповідно до яких департамент вважає позовну заяво необґрунтованою та просить відмовити у її задоволенні.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві та поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав в повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2017 року громадська організація «Автостоянка «Волна» звернулась до Одеської міської ради з клопотання про передачу у власність земельних ділянок за набувальною давністю, керуючись ст. 344 ЦК України, ст. ст. 83, 116, 119, 122 ЗК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Таким законом є Земельний Кодекс України, частиною 1 статті 119 якого передбачено, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЗК України передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом.

Конструкція ст. 119 ЗК України відрізняється від конструкції ст. 344 ЦК України та не передбачає жодних переваг для осіб, зазначених у частині 1 цієї статті, оскільки навіть дотримання усіх умов набувальної давності не призводить до виникнення права власності на землю та фактично відсилає до загального порядку надання земельних ділянок у власність або користування (ст.ст. 116, 118, 123 ЗК України). Ця норма надає таким особам лише право звернення до органу державної влади або місцевого самоврядування з клопотанням про передачу земельної ділянки у власність чи користування і не передбачає обовязкової передачі земельної ділянки у власність чи користування таким особам при дотриманні передбаченої законом процедури звернення та подання необхідних документів.

Аналогічного висновку дійшов Вищий Господарський суд України у постанові від 20.04.2016 року у справі № 916/4251/15 за позовом ГО «Автостоянка «Волна» до Одеської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на спірні земельні ділянки.

Отже, згідно зі ст. 119 ЗК України набувальна давність не є окремою підставою для набуття земельної ділянки у власність та передбачає передачу земельних ділянок у власність або надання у користування за набувальною давністю лише для громадян і здійснюється лише у порядку, встановленому цим Кодексом, тобто відповідно до ст. ст. 116, 118, 123 ЗК України.

Відповідно до положень ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_1 міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до частини 6 зазначеної статті громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_1 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 122 ЗК України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Так, відповідно до частини 1 цієї статті сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлено статтею 123 ЗК України.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз зазначених норм законодавства дозволяє дійти висновку щодо можливості відведення безоплатно у власність земельних ділянок із земель комунальної власності лише громадянам України, тоді як юридичні особи можуть отримати земельні ділянки у користування відповідно до статей 122, 123 ЗК України, або отримати у власність у порядку, передбаченому Главою 20 ЗК України, яка присвячена питанню продажу земельних ділянок або прав на них громадянам і юридичним особам на підставі цивільно-правових договорів.

З вищевикладеного вбачається, що законодавством України не передбачене безоплатне надання земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність юридичних осіб, тоді як позивач звернувся до Одеської міської ради із клопотанням саме про передачу у власність відповідних земельних ділянок, керуючись статтями 118, 119, 122 ЗК України, однак, таке звернення позивача не є клопотанням у розумінні статті 118 ЗК України, оскільки громадська організація не є субєктом звернення відповідно до вказаної норми, а також не відповідає положенням статті 123 ЗК України, оскільки позивач не бажав отримати земельні ділянки у користування.

Зазначені обставини свідчать, що звернення позивача, яке не відповідає зазначеним статтям Земельного Кодексу України не створює обовязку в Одеської міської ради розглядати його на пленарному засіданні та надавати відповідь у формі рішення. З урахуванням зазначеного суд доходить висновку, що надання розяснювального листа з цього приводу профільним виконавчим органом Одеської міської ради департаментом комунальної власності Одеської міської ради, не суперечить вимогам законодавства.

Як вбачається з п. 1.1. Положення «Про департамент комунальної власності Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2752, департамент комунальної власності Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради. Департамент комунальної власності Одеської міської ради є правонаступником Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, а також правонаступником прав та обовязків приєднаного Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради.

Згідно з п. п. 2.1.1. ч. 2 вказаного Положення до основних завдань та функцій департаменту віднесено, зокрема, забезпечення реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 2.2.2. ч. 2 Положення встановлено, що Департамент відповідно до основних завдань та функцій у сфері земельних правовідносин забезпечує виконання повноважень щодо здійснення вилучення (викупу) земельних ділянок, надання під забудову та для інших потреб, передачі земельних ділянок у користування, передачі земельних ділянок у власність громадянам та юридичним особам; надання матеріалів на розгляд постійної комісії міської ради із землеустрою та земельних правовідносин про передачу у власність, надання в користування земельних ділянок, їх вилучення, викупу в порядку, передбаченому Земельним кодексом України; готує запити до відповідних служб міста про можливість передачі у власність або надання в користування земельних ділянок громадянам та юридичним особам; здійснює координація, організація і здійснення землеустрою на території міста; здійснює підготовку висновків про вилучення (викуп) та надання в установленому законодавством порядку земельних ділянок, що здійснюються органами місцевого самоврядування; проводить аналіз документації із землеустрою на предмет відповідності чинному земельному законодавству та нормативно-технічним вимогам щодо її розроблення; здійснює координацію, організацію і здійснення землеустрою на території міста; готує висновки про вилучення (викуп) та надання в установленому законодавством порядку земельних ділянок, що здійснюються органами місцевого самоврядування; проводить аналіз документації із землеустрою на предмет відповідності чинному земельному законодавству та нормативно-технічним вимогам щодо її розроблення; готує проекти рішень про надання дозволу (згоди) фізичним та юридичним особам на розроблення документації із землеустрою.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми законодавства, суд доходить висновку, що департамент комунальної власності Одеської міської ради у межах повноважень надав відповідь та розяснив позивачу положення законодавства зі спірного питання.

Таким чином, суд доходить висновку, що Одеською міською радою не порушений порядок розгляду клопотання позивача від 14.02.2017 року, а уповноважений виконавчий орган міської ради з питань земельних правовідносин обґрунтовано надав відповідь на спірну заяву.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Одеської міської ради від 26.07.2017 року № 2290-VII «Про відмову у наданні дозволу громадській організації «Автостоянка «Волна» на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельних ділянок у м. Одесі» розглянута спірна заява позивача.

Суд враховує, що рішення Одеської міської ради було предметом оскарження в Одеському окружному адміністративному суді у справі № 522/1513/18 за позовною заявою громадської організації «Автостоянка «Волна» до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача департаменту комунальної власності Одеської міської ради, про визнання протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради від 26.07.2017 року № 2290-VII. За результатами розгляду рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.04.2018 року у справі № 522/1513/18, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2018 року у справі № 522/1513/18, у задоволенні позову відмовлено.

З урахуванням наведеного вимога позивача про зобовязання розглянути його заяву не підлягає задоволенню, оскільки така заява вже розглянута Одеською міською радою, за результатами чого міською радою прийнято рішення, оскаржене позивачем у судовому порядку та визнане судом законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 77, 90, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Громадської організації «Автостоянка «Волна» до Одеської міської ради, третя особа: Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання дій протиправними та передачу у власність земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 22.12.2018 року.

Суддя В.І. Загороднюк

11 грудня 2018 року