Справа № 1140/2803/18
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Кропивницький Справа № 1140/2803/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.,

за участю секретаря: Потєхіної І.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Філоненко Д.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в

ОСОБА_4 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.10.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з військового збору на суму 15754,05 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 3938,52 грн.; від 08.10.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 52513,50 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 13128,38 грн.; від 12.07.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 510 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку стану дотримання фізичною особою ОСОБА_4, РНОК ПП НОМЕР_1, податкового законодавства України в частині нарахування та сплати податків (зборів), обов'язкових платежів під час продажу (обміну) об'єктів рухомого майна за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, внаслідок чого було складено акт від 10.05.2018 № 384/11-28-13/03/НОМЕР_1.

На підставі проведеної перевірки, позивачем отримано оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Позивач вважає, що висновки Акта перевірки є необґрунтованими, а спірні податкові повідомлення-рішення неправомірним та підлягають скасуванню.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року відкрито провадження та призначено до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.1-2).

12 листопада 2018 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду задоволено клопотання представника позивача про відкладення судового засідання (а.с.81-82).

Ухвалою суду від 04 грудня 2018 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано додаткові докази з відповідача та відкладено розгляд справи (а.с.99-100).

09.11.2018 (вх. № 1963) представником відповідача до суду надано відзив на адміністративний позов, де зазначено, що відповідачем позовні вимоги не визнаються. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивач в своїй позовній заяві невірно трактує норми законодавства та фактично підміняє поняття фізична особа та фізична особа-підприємець. В даному випадку, позивач повинен був задекларувати вказаний дохід, саме як фізична особа шляхом подачі декларації про майновий стан та доходи за відповідний рік у встановлені законодавством строки та відповідно сплатити вищезазначені суми військового збору та податку на доходи з фізичних осіб. Однак в порушення вище визначених норм позивачем цього зроблено не було. Тому, вважає, що ГУ ДФС у Кіровоградській області правомірно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог та просив відмовити в їх задоволені, посилаючись на обставини зазначені в відзиві на позов.

Заслухавши думку представників сторін, розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку стану дотримання фізичною особою ОСОБА_4, РНОК ПП НОМЕР_1, податкового законодавства України в частині нарахування та сплати податків (зборів), обов'язкових платежів під час продажу (обміну) об'єктів рухомого майна за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 (а.с.14-24).

В акті № 384/11-28-13-03/НОМЕР_1 від 10.05.2018 зазначено, що перевіркою встановлено порушення, а саме:

- пунктів 49.1 та 49.2, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту "в" пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті179 Податкового кодексу України, в частині неподання до контролюючого органу декларацій про майновий стан і доходи за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік.

- підпункту 163.1 пункту 163.1 статті 163, пункту 164.1 статті 164, підпунктів 164.1.1 та 164.1.3 пункту 164.1, підпункту 164.2.4 пункту 164.2 статті 164, пунктів 173.1 та 173.2 статті 173 Податкового кодексу України в частині заниження податкового зобов'язання податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік на суму 14000 грн., за 2016 рік на суму 26600 грн. за 2017 рік на суму 19413,5 грн.

- підпунктів 1.1 -1.6 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України в частині заниження податкового зобов'язання військового збору за 2015 рік на суму 5700 грн. за 2016 рік на суму 7980 грн., за 2017 рік на суму 5824,05 грн.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області під час проведення перевірки, зазначено, що на підставі інформації Регіонального сервісного центру в Кіровоградській області від 27.12.2017 № 31/11-6484, від 26.02.2018 №31/11-1010, Регіонального сервісного центру МВС у Миколаївській області від 05.03.2018 р.№31/14-807, Регіонального сервісного центру у Чернігівській області від. 21.02.2018 року 31/24/08-590 встановлено, що фізичною особою ОСОБА_4 здійснено відчуження рухомого майна, шляхом перереєстрації на інших власників - фізичних осіб, а саме: протягом 2015 року - автомобіль марки Mitsubishi L200 (тип кузова пікап, значиться як вантажний), вартість згідно довідки-рахунку 130000 грн. та автомобіль марки Ford Ranger (тип кузова пікап значиться як легковий), вартість згідно довідки-рахунку - 280000 грн.; протягом 2016 року - автомобіль марки Ford Ranger (тип кузова пікап для перевезення вантажів), вартість згідно довідки-рахунку - 250000 грн., автомобіль марки Volkswagen Caddy (тип кузова фургон-малотонажний-В для перевезення вантажів), вартість згідно договору - 130000 грн., автомобіль марки Volkswagen Caddy (тип кузова фургон-малотонажний-В для перевезення вантажів), вартість згідно договору - 152000 грн.; протягом 2017 року - автомобіль марки IVECO STRALIS (тип кузова - сідловий тягач - Е), вартість - згідно договору - 58000 грн.; напівпричіп марки SCHMITZ SOI, вартість згідно договору - 38000 грн.; автомобіль марки IVECO STRALIS (тип кузова -сідловий тягач-Е), вартість згідно договору - 70000 грн.; напівпричіп марки Krone SDK 27, вартість згідно договору - 50000 грн.; причіп НР 400.01-2, вартість згідно договору - 4265 грн.; автомобіль марки IVECO STRALIS (тип кузова -сідловий тягач-Е), вартість згідно договору - 53257 грн.; автомобіль марки IVECO STRALIS (тип кузова -сідловий тягач-Е), вартість згідно договору - 55013 грн.; напівпричіп марки GENERAL TRAILERS-D-JD-SF3, вартість згідно договору - 34746 грн.; напівпричіп марки LANGENDORF SKA 18-26, вартість згідно договору - 24989 грн.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_4 декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік до контролюючого органу не подані, чим порушено вимоги пункту 49.1 та 49.2, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту «в» пункту 176.1 статті 176 пункт 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір платником не визначено та до бюджету не перераховано.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.10.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з військового збору на суму 15754,05 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 3938,52 грн.; від 08.10.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 52513,50 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 13128,38 грн.; від 12.07.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 510 грн. (а.с. 10, 11, 12).

20.07.2018 ОСОБА_4 було подано скаргу до ДФС України в межах процедури адміністративного оскарження.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 20.09.2018, скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 12.07.2018 № в частині сплати 7500 грн. податку на доходи фізичних осіб та 1875 грн. в частині застосованих штрафних санкцій, № в частині сплатим 3750 грн. військового збору та 937,50 грн. в частині застосованих штрафних санкцій, а в інших частинах зазначені податкові повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення № залишено без змін (а.с.26-28).

13.10.2018 ОСОБА_4 відповідним чином змінені нові податкові повідомлення-рішення відповідача від 08.10.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з військового збору на суму 15754,05 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 3938,52 грн. та № про збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 52513,50 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 13128,38 грн. (а.с.12)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1. ст.1 ПК України).

Відповідно до пункту 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 164.1.3. пункту 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Суд зазначає, що ст. 177 Податкового кодексу України визначено, оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування

Так, відповідно до пункту 177.9 статті 177 Податкового кодексу України, оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем, який обрав іншу систему оподаткування доходів від провадження господарської діяльності, здійснюється за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно пояснень позивача, що не заперечувались відповідачем, ОСОБА_4 є суб'єктом підприємницької діяльності (фізична особа - підприємець) та у відповідний звітний період був зареєстрований платником єдиного податку другої групи за спрощеною системою оподаткування - глава 1 розділу XIV ПК України, зокрема, за видом господарської діяльності: 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами (а.с.28).

Судом встановлено, що облік доходів і складення звітності від підприємницької діяльності ведеться позивачем в порядку, передбаченому ст. 296 ПК України як платника єдиного податку (а.с.29-35).

Відповідно до перелічених відповідачем в Акті перевірки операцій продажу транспортних засобів ОСОБА_4, вони здійснювались (обліковувались та декларувались) в межах підприємницької діяльності позивача, як платника єдиного податку другої групи (а.с.32-35).

Згідно п. 165.1.36. ст. 165, п. 297.1. ст. 297 ПК України платники єдиного податку не є платниками податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об'єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності фізичної особи та оподатковані згідно з цією главою, а також звільнені і від обов'язку подання податкової звітності з такого податку.

У відповідності до п. 292.9. ст. 292 ПК України доходи фізичної особи - платника єдиного податку, отримані в результаті провадження господарської діяльності та оподатковані згідно з цією главою, не включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу фізичної особи, визначеного відповідно до розділу IV цього Кодексу.

При цьому, п. 1.7. підрозділу 10 розділу. XX «Інші перехідні положення» ПК України визначено, що звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Також, суд приймає до уваги доводи позивача, в частині того, що у відповідності до положень п. 173.3., 173.4 ПК України у разі якщо об'єкт рухомого майна продається (обмінюється) за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу), у т.ч. через нотаріуса, суб'єкта господарювання, який надає послуги з укладення біржових угод тощо, такий посередник виконує функції податкового агента стосовно подання до контролюючого органу інформації про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку, та який здійснює угоду за наявності документа про сплату до бюджету продавцем відповідного податку.

З 01.01.2017 функції податкового агента (сплата або контроль сплати податку та декларування) Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 р. покладений також на органи, які здійснюють реєстрацію (перереєстрацію) ТЗ.

Згідно п.п. 3, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. N 1388 (у редакції постанови від 23.12.2009 р. N 1371), і станом на 2015-2016 р.р. контроль за справленням вказаних платежів обов'язково здійснювався також відповідними територіальними сервісними центрами МВС (до 10.11.2015 р. підрозділами Державтоінспекції), сплата яких була умовою здійснення (оформлення) операцій продажу (перереєстрації) ТЗ.

Представником позивача зазначено та не заперечувалось представником відповідача, що всі перелічені в Акті перевірки операції продажу ТЗ здійснювались спеціальними суб'єктами господарювання (посередниками) або територіальними сервісними центрами МВС (далі - ТСЦ МВС), з відповідним виконанням посередником функцій податкового агента стосовно сплати податків або визначення підстави не утримання (звільнення від такої сплати) податку, а також контролю їх сплати ТСЦ МВС.

Отже, суд погоджується з доводами представника позивача в частині того, що оскільки відповідні доходи, пов'язані зі здійсненням у 2015-2017 р.р. операцій з продажу транспортних засобів, отримані ОСОБА_4 в межах його господарської діяльності, як платником єдиного податку (включені до обліку та доходу згідно податкової звітності платника єдиного податку), позивач не був платником податку з доходів фізичних осіб та військового збору, нарахованих за оскаржуваними рішеннями.

Крім того, з урахуванням викладеного та вимог ст. 179 ПК України, позивач не мав підстав (обов'язку) для окремого (повторного) включення цих доходів до загальної річної податкової декларації фізичної особи та її подання.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ГУ ДФС у Кіровоградській області не доведено фактів порушення позивачем податкового законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про неправомірність прийняття Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області податкових повідомлень-рішень від 08.10.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з військового збору на суму 15754,05 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 3938,52 грн.; від 08.10.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 52513,50 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 13128,38 грн.; від 12.07.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 510 грн., а тому позовні вимоги, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд присуджує на користь позивача всі здійснені, документально підтверджені, витрати по сплаті судового збору у розмірі 858,45 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.10.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з військового збору на суму 15754,05 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 3938,52 грн.; від 08.10.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 52513,50 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 13128,38 грн.; від 12.07.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 510 грн.

Присудити на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 858,45 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула