Справа № 2-а-4971/11
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 03.10.2018
Справа № 2-а-4971/11
Провадження № 6-а/334/46/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гнатюка О.М., при секретарі Алєйніковій О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі заяву Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 04 грудня 2015 року, винесеного Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі № 2-а-4971/11 -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просить змінити спосіб і порядок виконання виконавчого документу №2-а-4971/11, виданого 04.12.2015 року судом на виконання вказаного вище судового рішення № 2-а-4971/11 від 07.07.2011р., з зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 підвищення пенсії на стягнення з Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_2 підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 03.06.2010 року до зміни в законодавстві, з урахуванням раніше виплачених сум, що складає 2276,01 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що боржник самостійно не виконує рішення суду та повідомив про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у звязку з відсутністю відповідних асигнувань. Станом на 2018 рік коштів на виплату заборгованості не виділено. У відповідності до наданої державному виконавцю розрахунку заборгованості, сума недоплачених коштів складає 2276 грн. 01 коп., яка не може бути стягнута в примусовому порядку.

Заявник в судове засідання не зявився, у наданій суду заяві просить розглядати справу за його відсутності.

Представник Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя подав до суду відзив на заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 04 грудня 2015 року, винесеного Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі № 2-а-4971/11, в якій просить відмовити у задоволені заяви у звязку неможливості змінити зобовязання на стягнення, оскільки це приведе до зміни постанови в цілому. Також, зазначає, що до повноважень Пенсійного Фонду не входить фінансування виплат надбавок, доплат та підвищень пенсій з бюджету Пенсійного фонду, забороняється використання коштів на цілі, не передбачені Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суд встановив, що відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про поновлення пропущеного строку для подання адміністративного позову, визнання протиправної бездіяльності та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 суму підвищеної пенсії згідно ст. 6 «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 03.06.2010 року до зміни в законодавстві, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2013 року зазначена постанова суду залишена без змін.

12 березня 2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, відповідно до заяви ОСОБА_2 замінено боржника Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя на Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-а-4971/11.

04 листопада 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя відповідно до зазначеної постанови видано виконавчий лист № 2а-4971/11, який надійшов на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області та 27 червня 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови суду.

Листом від 06 липня 2018 року за вих. №9012/09 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду в частині виплати коштів у звязку з відсутністю відповідних асигнувань.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» боржнику була надана можливість самостійно виконати рішення суду. Боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у звязку з відсутністю відповідних асигнувань. Станом на 2018 рік коштів на виплату заборгованості не виділено.

У відповідності до наданої державному виконавцю розрахунку заборгованості про проведення перерахунку складає 2276 грн. 01 коп., яка не виплачена.

Заявник ставить питання про заміну вказаного вище способу і порядку виконання судового рішення з зобов`язання перерахунку та виплати на стягнення з відповідача суми перерахунку 2276 грн. 01 коп., повязуючи це з тим, що відповідач з наведених вище підстав не може здійснити такого перерахунку та виплатити відповідні кошти. Вважає, що ця обставина робить неможливим виконання судового рішення.

За приписами п.2 ч.4 ст. 105 КАС України, чинної на момент виникнення спірних правовідносин адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії ( п. 2 ч.2 ст. 162 КАС України).

Заявник просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті вимог, вирішити додаткову вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративним судом під час прийняття цієї постанови. Така зміна способу виконання рішення тягне за собою зміну постанови суду по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту, при цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках, але зі змісту подання вбачається, що фактично заявник просить змінити судове рішення, яке набрало чинності.

Слід також зазначити, що підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належними чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

На думку суду, викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, істотно змінять зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Так, приписи ст. 378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог.

Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Заявник, звертаючись з заявою про заміну способу і порядку подальшого виконання виконавчого документа № 2а-4971/11 шляхом заміни зобовязання вчинити певні дії на стягнення певної суми фактично просить змінити не спосіб і порядок виконання постанови суду, а саме судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження судом під час прийняття цієї постанови.

Таким чином, заява щодо зміни способу та порядку виконання постанови не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення її вимог фактично буде змінено спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи, та зміст резолютивної частини постанови суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне заяву Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Керуючись ст. 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 04 грудня 2015 року, винесеного Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі № 2-а-4971/11 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Гнатюк