Справа № 804/50/18
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 грудня 2018 року Справа №804/50/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження питання про закриття провадження в частині позовних вимог в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро про визнання протиправною бездіяльність військової влади та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у січні 2018 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом та 16 листопада 2018 року з уточненим адміністративним позовом (а.с. 236-241) до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро, в якому просив:

визнати протиправною, такою що не відповідає вимогам ст. 17 Конституції України, ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та, членів їх сімей", бездіяльність посадових осіб військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), при вирішенні питання про постановку ОСОБА_1 , на квартирний облік, не виплаті належної йому компенсації за піднайом житла, підйомної допомоги при переміщенні до іншої місцевості у зв`язку зі зміною пункту постійної дислокації військової частини та залишення без розгляду звернення від 04.02.2016 Вх. №378. від 26.11.2016 вх. №2112. від 30.12.2016 вх. №2896 від 23.06.2017 Вх. №3530, від 27.09.2017 року.

зобов`язати військову частину польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 суми грошової компенсації за піднайом житла починаючи з лютого 2016 року в розмірі 1034 грн. 99 коп. щомісячно, а починаючи з 01.12.2016 - в розмірі - 1150 грн. 00 коп., всього за 2016 рік на загальну суму 10234 грн. 99 коп. та за 2017 рік на загальну суму 13800 грн. 00 коп., а також належних йому суми підйомної грошової допомоги при переїзді до іншої місцевості у зв`язку зі зміною місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 в грудні 2016 року в розмірі місячного грошового забезпечення на суму 10515 грн. 60 коп., шляхом перерахування зазначених суму на його картковий рахунок у АТ «УкрСиббанк» № НОМЕР_3 .

зобов`язати військову частину польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) вжити заходи щодо виправлення помилок в квартирній справі ОСОБА_1 з урахуванням його попереднього перебування на квартирному обліку в списках на отримання житла за рахунок Міністерства оборони України з вересня 1997 року по 2002 рік, а також у складі сім`ї ОСОБА_2 з 2002 року по 2013 рік, про що внести відповідні зміни до квартирної справи, а також ініціювати виключення його з списків військовослужбовців які перебувають на квартирному обліку військової частини у зв`язку з переведенням до нового місця служби в іншу місцевість, з наданням довідки про перебування в частині на квартирному обліку та незабезпеченість житлом та відповідним направленням копії протоколу про виключення його з квартирного обліку, разом з матеріалами квартирної справи за новим місцем служби ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог позивачем в адміністративному позові зазначено, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України з липня 1993 року по вересень 2002 року. В 2002 році військова частина НОМЕР_4 , де він проходив військову службу на той час була розформована, та відповідно до наказу командира 529 Гвардійського механізованого полку від 12.09.2002 №192 позивача було звільнено в запас через закінчення терміну контракту, що підтверджується записом в послужному списку Слід зазначити, що під час перебування на обліку у Жовтневому військовому комісаріаті та проходженні служби в органах внутрішніх справ України в період з 2002 по 2013 роки, жодних повідомлень про виключення позивача з квартирного обліку в списках осіб, які потребують покращення житлових умов (забезпечення житлом за рахунок держави) він не отримував, іншим придатним для проживання житловим приміщенням не забезпечувався і перебував на квартирному обліку в списках осіб, які потребують покращення житлових умов (забезпечення житлом за рахунок держави) в складі сім`ї службовця Збройних Сил України, дружини - ОСОБА_2 , та дочки ОСОБА_3 , з якими проживали разом до моменту повторного призиву його на військову службу в Збройних Силах України за контрактом осіб офіцерського складу в 2013 році.

У листопаді 2013 року, наказом Міністра оборони України від 14.11.2013 №371 позивача було призвано на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та було призначено на посаду командира механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_5 та було укладено контракт на проходження військової служби в Збройних Силах України строком на 5 (п`ять) років. У лютому 2015 року була створена польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), однак командуванням частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), при вирішенні питання, щодо постановки позивача на квартирний облік не було враховано той факт, що під час перебування на військовому обліку офіцерів запасу в період з 2002 по 2013 роки перебував на квартирному обліку і не був забезпечений житлом як за рахунок Міністерства оборони України, так і за рахунок Міністерства внутрішніх справ. Враховуючи події, які розпочалися на півдні та сході України, пов`язані з анексією Російською Федерацією Автономної Республіки Крим, та проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей своєчасно скористатися належним мені правом, щодо забезпечення житлом за рахунок держави, я об`єктивно не мав змоги, і вперше звернувся з письмовим рапортом про постановку на квартирний облік до командування військової частини лише наприкінці 2015 року. При цьому командуванням військової частини НОМЕР_5 та НОМЕР_1 позивача було повідомлено про постановку на облік лише з моменту фактичного звернення з письмовим рапортом, не враховуючи при цьому вимоги чинного законодавства, а також моє попереднє перебування на квартирному обліку осіб які потребують покращення житлових умов (забезпечення житлом за рахунок держави) як під час попереднього проходження військової служби в Збройних Силах України в період з 1993 по 2002 роки, так і під час проходження служби в органах внутрішніх справ України в період з 2002 по 2009 роки, а також під час перебування на квартирному обліку складом сім`ї разом з колишньою дружиною - ОСОБА_2 в період з 2002 по 2013 роки під час спільного проживання у відомчому закладі Міністерства оборони України гуртожитку "Гвардійський" до моменту розлучення та призиву на військову службу за контрактом в 2013 році.

Військовою частиною НОМЕР_5 та квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпропетровська при переведенні позивача до нового місця проходження служби було надано довідку від 27.07.2015 № 69 згідно з якою, під час проходження військової служби в період з 25.12.2013 по 17.03.2015 у військовій частині НОМЕР_5 він житлом не забезпечувався, на квартирному обліку не перебував, проживав у гуртожитку.

Згідно з наданою командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) та квартирно-експлуатаційним відділом м. Запоріжжя довідкою від 04.04.2016 №974 його було зараховано на квартирний облік складом сім`ї 1 (одна) особа з 25 лютого 2016 року, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень з 25 лютого 2016 року, номер у загальній черзі гарнізону 258, у загальному списку на першочергове отримання житла 80. Так, з моменту реєстрації стройовою частиною за вх. №378 від 04.02.2016 позивача рапорту, про виплати грошової компенсації за піднайом житла, в 2016 році, повинні були виплачуватись грошові кошти у розмірі визначеному наказом Міністерства оборони України від 17.02.2016 №80 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2016 рік", в розмірі 1034,99 грн. щомісячно, а починаючи з 01.12.2016 - в розмірі - 1150,00 грн., всього на загальну суму 12304.97 грн. В 2017 році після перереєстрації в стройовій частині рапорту позивача про виплату грошової компенсації за піднайом житла та подання окрім рапорту про виплату компенсації за піднайом (найом) житла окрім документів, що надавалися раніше довідки про місце проживання, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, довідки квартирно-експлуатаційного органу про перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, позивачу не виплачувались грошові кошти у розмірі визначеному наказом Міністерства оборони України від 09.02.2017 №88 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2017 рік", через бездіяльність посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , як наслідок при переведенні до іншого місця проходження військової служби було не тільки протиправно позбавлено права на отримання грошової компенсації за піднайом житла, але й взагалі не надано документів для постановки на квартирний облік за новим місцем проходження служби.

На письмове позивача звернення від 04.02.2016 Вх. №378, від 26.11.2016 Вх. №2112, від 30.12.2016 Вх. №2896, від 23.06.2017 Вх. №3530, від 27.09.2017 року, зареєстровані у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) відповідачем ніяких заходів не вжито, а самі письмові звернення на момент подання адміністративного позову до суду безпідставно залишено без розгляду.

Так, на момент звернення з адміністративним позовом у січні 2018 року до суду командиром військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), полковником ОСОБА_4 , не тільки не надано відповіді на неодноразові звернення, з приводу належних позивачу виплат та не забезпечено довідкою про перебування квартирному обліку та незабезпеченість житлом, необхідної для постановки на облік за новим місцем проходження служби.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року призначено справу до розгляду у підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на позов представник відповідача, Військової частини НОМЕР_1 заперечував проти задоволення позову у якому зазначив, що Військова частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) була створена 13.02.2015 року та дислокувалась в смт. Мирне, Запорізької області та перебувала на обліку в КЕВ міста Запоріжжя. У відповідності до довідки, яку надіслав позивач №974 від 04.04.2016 року ОСОБА_1 , перебуває на квартирному обліку з 25 лютого 2016 року при КЕВ м. Запоріжжя. У грудні 2016 року відбулася передислокація військової частини НОМЕР_1 до м. Маріуполь. Жодних документів, що стосується обліку військовослужбовців, які перебувають на квартирному обліку голові комісії не передавались. Даних, щодо перебування на квартирному обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , а саме позивача ОСОБА_1 , у Голови житлової комісії підполковника ОСОБА_5 , відсутні. Крім того, зазначили, що капітан юстиції ОСОБА_1 , в період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 постійно проживав на території військової частини, позивач був забезпечений жилим приміщенням за місцем проходження ним військової служби, а відтак не мав права на компенсацію за піднайом житла, так як фактично проживав на території частини. Також зазначили, що у військовій частині існує заборгованість виплати підйомної допомоги перед капітаном юстиції ОСОБА_1 , у зв`язку зі зміною пункту постійної дислокації. Нарахована сума підйомної допомоги складає 10540,00 грн., на картковий рахунок отримає 10381, 90 за мінусом військового збору 1,5 % при надходженні цільового фінансування. Після отримання фінансування та отримання бюджетних асигнувань на суму, що пройшли погодження та мають цільове фінансування, будуть відправлені решта військовослужбовців, які мають право на дану виплату, серед яких відповідно до наказу командира військової частини входить капітан юстиції ОСОБА_1 . Крім того, зазначили що ОСОБА_1 , не перебуває на квартирному обліку за новим місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , а відтак голова комісії не може ініціювати виключення ОСОБА_1 , зі списків військовослужбовців, які перебувають на квартирному обліку. Станом на 27.04.2018 рік матеріали квартирної справи на ОСОБА_1 , у Голови житлової комісії військової частини НОМЕР_1 відсутні (а.с. 106-109).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року позовну заяву було залишено без розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року скасовано справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

16 листопада 2018 року до суду надійшов уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено справу у підготовче засідання за правилами загального провадження на 18 грудня 2018року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно положень ч. 1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Положеннями ст. 4 КАС України визначено, що є справою адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб`єктами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, а ці суб`єкти відповідно зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкту. У випадку якщо суб`єкт владних повноважень у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно не може вирішуватись адміністративним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Суд зазначає, що під час розгляду справи встановлено, що позивач ставить питання про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), при вирішенні питання про постановку ОСОБА_1 , на квартирний облік та зобов`язання військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) вжити заходи щодо виправлення помилок в квартирній справі ОСОБА_1 з урахуванням його попереднього перебування на квартирному обліку в списках на отримання житла за рахунок Міністерства оборони України, оскільки такі дії відповідача позбавляють позивача реалізувати своє право на житло.

Отже, вимога про постановку позивача, на квартирний облік та зобов`язання військову частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) вжити заходи щодо виправлення помилок в квартирній справі з урахуванням його попереднього перебування на квартирному обліку в списках на отримання житла за рахунок Міністерства оборони України, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення такого питання не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спір стосується житлових правовідносин, а відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Приймаючи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справи і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При вирішення питання про закриття провадження у справі, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства").

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п. 24-25 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року, заяви №29458/06 і №29465/04).

Керуючись зазначеними вище приписами норм діючого законодавства, суд вважає, що провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), при вирішенні питання про постановку ОСОБА_1 , на квартирний облік та зобов`язання військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) вжити заходи щодо виправлення помилок в квартирній справі ОСОБА_1 з урахуванням його попереднього перебування на квартирному обліку в списках на отримання житла за рахунок Міністерства оборони України з вересня 1997 року по 2002 рік, а також у складі сім`ї ОСОБА_2 з 2002 року по 2013 рік, про що внести відповідні зміни до квартирної справи, а також ініціювати виключення його з списків військовослужбовців які перебувають на квартирному обліку військової частини у зв`язку з переведенням до нового місця служби в іншу місцевість, з наданням довідки про перебування в частині на квартирному обліку та незабезпеченість житлом та відповідним направленням копії протоколу про виключення його з квартирного обліку, разом з матеріалами квартирної справи за новим місцем служби ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Роз`яснити позивачу, що розгляд та вирішення такої вимоги віднесено до юрисдикції загальних судів, в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправною бездіяльність посадових осіб військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), при вирішенні питання про постановку ОСОБА_1 , на квартирний облік та зобов`язання військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) вжити заходи щодо виправлення помилок в квартирній справі ОСОБА_1 з урахуванням його попереднього перебування на квартирному обліку в списках на отримання житла за рахунок Міністерства оборони України з вересня 1997 року по 2002 рік, а також у складі сім`ї ОСОБА_2 з 2002 року по 2013 рік, про що внести відповідні зміни до квартирної справи, а також ініціювати виключення його з списків військовослужбовців які перебувають на квартирному обліку військової частини у зв`язку з переведенням до нового місця служби в іншу місцевість, з наданням довідки про перебування в частині на квартирному обліку та незабезпеченість житлом та відповідним направленням копії протоколу про виключення його з квартирного обліку, разом з матеріалами квартирної справи за новим місцем служби ОСОБА_1 - закрити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев