Справа № 420/5390/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5390/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача Оставненко І.С. (за довіреністю),

представника відповідача Пінковської А.В. (за довіреністю),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду 17.10.2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 18.07.2018 року № 10416 «Про відмову у призначенні пенсії взамін рішення №10416 від 20.03.2018 р.» яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

2. Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м Одесі призначити та виплатити ОСОБА_1 з 14 жовтня 2017 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою від 22 жовтня 2018 року судом прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано у Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22 грудня 2017 року звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 2 після досягнення 55 років, надавши всі необхідні документи для призначення пенсії. Вказує, що за результатом розгляду його заяви відповідачем було прийнято 18.07.2018 року рішення № 10416 «Про відмову у призначенні пенсії взамін рішення № 10416 від 20 03 2018 р.». Вказує, що відмова ґрунтувалась на тому, що спеціальний стаж ОСОБА_1 складає 6 років 3 місяці при загальному стажі роботи - 24 роки 2 місяці. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 28.07.1980 по 02 10.1980 рр. у ПрАТ «Завод Чорноморполіграфметал» на посаді газоелектрозварника, оскільки згідно діючого на той час Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, ця професія не була передбачена. Також зазначено, що ОСОБА_1 право на пенсію за віком на пільгових умовах набуде у разі підтвердження спеціального і загального страхового стажу. Посилаючись на ст.46 Конституції України, ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.1, 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва» вказує, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії ВО2 №946465 з 04 травня 1999 року ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, а як вбачається із довідки від 23.02.2018 року № 216 ОСОБА_1 був зареєстрований в пенсійному фонді з 14.05.2000 року. Відповідно до довідки від 18.12.2017 року №8383/1551-1302, виданої Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області наявна інформація про сплату фіксованого податку та єдиного податку для фізичних осіб. Зазначає, що при сплаті єдиного податку та фіксованого податку ОСОБА_2 проводилось відрахування до Пенсійного фонду України, що підтверджується довідкою про відсутність заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України і фондів соціального страхування Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 16.05.2018 року № 354 та Актом, який складається за результатами проведення позапланової перевірки додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхуванню від 14.04.2018 року № 913. Вказує, що до загального трудового стажу підлягав зарахуванню період підприємницької діяльності, повні місяці з 01.01.2000 року по 31.12.2000 року, з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 04.09.2004 року (неповні місяці), з 01.10.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.01.2010 року по 08.05.2010 року (неповні місяці) та з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та з 01.01.2004 року відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Посилаючись на пункт "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення», п.7 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій. затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року, зазначає, що як вбачається з копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а звернувся до відповідача із заявою про призначення пенси 22.12.2017 року тобто протягом 3 місяців після досягнення 55 років. Вказує, що відповідно до диплому НОМЕР_1 ОСОБА_3 з 01.09.1977 року по 15.07.1980 року навчався в Професійно-технічному училищі №2 м. Одеси за професією електрогазозварника. Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 з 28.07.1980 року позивач був прийнятий на роботу газоелектрозварником 4 розряду до Одеського експериментального заводу пакувальних виробів ім.Калініна, де пропрацював до 02.10.1980 року та був звільнений у зв`язку з призовом до Радянської Армії. Згідно з військовим квитком НОМЕР_3 з 07.10.1980 року по 21.10.1982 року проходив дійсну військову службу. Зазначає, що з 29.11.1982 року був прийнятий електрогазозварником 4-го розряду до Одеського виробничого шкіряного об`єднання ім. В.І.Леніна і на даному підприємстві пропрацював до 27.03.1989 року, з 24.04.1989 року по 07.04.1992 року ОСОБА_1 працював на посаді електрогазозварника у військовій частині польової пошти 60419, а з 12.05.1992 року по 25.08.1993 року працював електрогазозварником 6 розряду в Одеському сталедротовому-канатному заводі. Вказує, що за періоди роботи на посадах електрогазозварника та газоелектрозварника до відповідача надавались довідки уточнюючі особливий характер роботи та засвідчені копії наказів про атестацію робочого місця ВАТ «Стальканат». Посилаючись на постанову Верховного Суду від 22.03.2018 року по справі №509/3801/16-а та від 30.05.2018 року по справі №174/658/16-а вказує, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем протиправно не зараховано до спеціального стажу роботи період навчання в професійно-технічному училищі № 2 м. Одеси з 01.09.1977 року по 15.07.1980 року та період проходження дійсної військової служби з 07.10.1980 року по 21.10.1982 року. Зазначає, що у зв`язку з тим, що спеціальний стаж ОСОБА_1 за Списком № 2 становить більше 12 років 6 місяців, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 55 років, згідно з п. «б» ст. 1 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

05 листопада 2018 року до суду від відповідача за вх.№33029/18 (а.с.94-95) надійшов відзив на позов, у якому відповідач зазначає, що з позовними вимогами управління не погоджується. Посилаючись на Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказує, що ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою №10416 від 22.12.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, проте, позивачу відмовлено у призначені такої пенсії. Посилаючись на пп.2 ст. 114 розділу XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян», ч.1 ст.73, ч.3 ст.113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.19 Конституцію України зазначає, що спеціальний стаж позивача складає лише 6 років 03 місяці при загальному стажі роботи - 24 роки 02 місяці, та що до пільгового стажу не враховано період роботи з 28.07.1980 по 02.10.1980 рр. у ПрАТ «Завод Чорноморполіграфметал» на посаді газоелектрозварювальника, оскільки згідно діючих на той час Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад, роботи в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, ця професія не була передбачена.

Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року судом визначено розгляд даної справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

10 грудня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу №420/5390/18 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги та докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.12.2017 року позивач звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах (а.с.16, 109).

За наслідком розгляду даної заяви Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі прийнято рішення №10416 від 20.03.2018 про відмову в призначення пенсії (а.с.85, 105).

18 липня 2018 року Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі прийнято рішення №10416 про відмову у призначенні пенсії взамін рішення №10416 від 20.03.2018 р. (а.с.87,100). Зокрема, у даному рішенні вказано, що спеціальний стаж позивача складає 6 років 3 місяці при загальному стажі роботи - 24 роки 2 місяці. До пільгового стажу не враховано період роботи з 28.07.1980 по 02.10.1980 рр. у ПрАТ «Завод Чорноморполіграфметал» на посаді газоелектрозварника, оскільки згідно діючих на той час Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, ця професія не була передбачена. Зазначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах позивач набуде у разі підтвердження спеціального і загального страхового стажу.

При цьому позивачу у листі Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі №314/С-01 від 20.08.2018 року (а.с.88) роз`яснено, що до пільгового стажу не враховано такі періоди: з 01.09.1977 по 15.07.1980 рр. - період навчання у професійно-технічному навчальному закладі; 28.07.1980 по 02.10.1980 р. робота на посаді газоелектрозварювальника; 07.10.1980 по 21.10.1982 рр. - військова служба; 24.04.1989 по 04.04.1992 рр. робота на посаді електрогазозварювальника; 12.05.1992 по 25.08.1993 рр. робота на посаді газоелектрозварювальника. При цьому у листі зазначено, що відмовна пенсійна справа перевірена ГУ ПФУ в Одеській області та протоколом № 3 від 29.03.2018 р. укладено рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю підтвердження атестації робочого місяця на посаді газоелектрозварювальника за період роботи з 22.08.1992 по 25.08.1993рр. на ВАТ «Стальканат».

Не погоджуючись з такою позицією суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся з цим позовом до суду.

З досліджених доказів судом встановлено, що відповідно до диплому серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 01 вересня 1977 року по 15 липня 1980 року навчався у Професійно-технічному училищі №2 м. Одеси за професією електрогазозварювальник четвертого розряду (а.с.21, 148).

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_4 (а.с.19-20, 115-116), ОСОБА_1 :

- з 28.07.1980 року по 02.10.1980 року працював газоелектрозварником в Одеському експериментальному заводі пакувальних виробів ім.Калініна, та звільнений у зв`язку з призовом у Радянську армію;

- з 29.11.1982 року по 27.03.1989 року працював електрогазозварником в Одеському виробничому шкіряному об`єднанні ім. В.І.Леніна;

- з 24.04.1989 по 07.04.1992 року працював на посаді електрогазозварника у військовій частині польової пошти 60419;

- з 12.05.1992 року по 25.08.1993 року працював електрогазозварником 6 розряду в Одеському сталедротовому-канатному заводі.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_3 (а.с.22-23) ОСОБА_1 у період з 07 жовтня 1980 року перебував на строковій військовій службі у Радянській армії та 21.10.1981 року звільнений у запас.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.03.2018 року №4 ПрАТ «Завод Чорноморполіграфметал» (а.с.47, 48, 54, 104, 117) ОСОБА_1 за період з 02.07.1980 по 02.10.1980 працював повний робочий день на Одеському експериментальному заводі пакувальних виробів ім.М.І.Калініна за професією газо- електро- зварювальника 4 розряду.

Відповідно до листа ПрАТ «Завод Чорноморполіграфметал» №19 від 20.12.2017 року (а.с.65, 127) з 01.11.1991 року Одеський завод пакувальних виробів ім.М.І.Калініна перейменований в АП Одеський завод «Чорноморполіграфметал», з 28.01.1994 року АП Одеський завод «Чорноморполіграфметал» реорганізований у відкрите акціонерне товариство «Чорноморполіграфметал», з 17.06.2011 року відкрите акціонерне товариство «Чорноморполіграфметал» перейменовано у публічне акціонерне товариство «Завод Чорноморполіграфметал», а з 17.05.2017 року публічне акціонерне товариство «Завод Чорноморполіграфметал» перейменоване у приватне акціонерне товариство «Завод Чорноморполіграфметал».

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.03.2018 року №1 товариства з обмеженою відповідальність «Виробниче підприємство ТКТ» (а.с.66, 128) ОСОБА_1 за період з 29.11.1982 року по 27.03.1989 року працював повний робочий день в Одеському виробничому шкіряному об`єднанні ім. В.І.Леніна електрогазозварником.

Відповідно до наказу №93 від 01.10.1993 року (а.с.67, 129) Одеське шкіряне об`єднання ім. В.І.Леніна реорганізоване у товариство з обмеженою відповідальність «Виробниче підприємство ТКТ».

Згідно архівної довідки №С-3799 від 18.12.2017 року Державного архіву Одеської області (а.с.69, 131) ОСОБА_1 прийнято у Одеський сталедротово-канатний завод газоелектрозварником до електродного цеху з 12.05.1992 року та звільнено за згодою сторін з 25.08.1993 року.

При цьому у ВАТ «Стальканат» було проведено атестацію робочих місць, електрогазозварника, що підтверджується листом Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації №С-33-18 від 07.02.2018 року (а.с.70, 132), висновком на матеріали атестації робочих місць за умовами праці ВАТ «Стальканат» №1218 від 12.12.1996 року (а.с.71-74, 133-136), наказом №207 від 16.12.1996 року ВАТ «Стальканат» Одеський сталедротово-канатний завод.

Згідно з п.«б» ч. 2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку №22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку №22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку №22-1).

Процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок №383)

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Оцінюючи позицію відповідача щодо того, що посада газоелектрозварника згідно діючих на період роботи позивача з 28.07.1980 по 02.10.1980 рр. Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах не передбачена, суд вказує на наступне.

Разом із заявою про призначення пенсії подаються документи про підтвердження стажу, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р№ 637 (далі Порядок №637).

Пунктами 1,3 Порядку №637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із положень пункту 20, 23, 24 Порядку №637 випливає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Отже, як видно з наведеного, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, які установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Враховуючи наведене, суд вважає неправомірною таку підставу відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 як розбіжності у назві посади позивача: газоелектрозварник у трудовій книжці та електрозварник, газозварник у Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року.

Оскільки на час прийняття позивача на роботу 28.07.1980 року у Одеському експериментальному заводі пакувальних виробів ім.Калініна на території Української РСР не діяли класифікатори професій, позивачу згідно диплому серії НОМЕР_1 присвоєно кваліфікацію «електрогазозварник», суд зазначає що у трудовій книжці позивача були допущені неточності у рядку 2 у найменуванні посади позивача, які однак дають можливість зрозуміти, що «газозварник», «електрозварник», «газоелектрозварник» та «електрогазозварник» є тотожними поняттями.

Судом встановлено, що довідкою №4 від 06.03.2018 року ПрАТ «Завод Чорноморполіграфметал», яка неправомірно не прийнята відповідачем до уваги, вказувалось найменування посади ОСОБА_1 «газо-» та «електро-» «зварник», тобто «газозварник» та «електрозварник», а отже суд приходить до переконання, що до спеціального стажу роботи, що дає право позивачу на пільгову пенсію слід враховувати період його роботи з 28.07.1980 року по 02.10.1980 року газоелектрозварником в Одеському експериментальному заводі пакувальних виробів ім.Калініна.

Окрім цього суд приходить до висновку про неправомірне неврахування відповідачем до стажу, що дає право позивачу на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду навчання та військової служби позивача, виходячи з наступного.

Згідно статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Зокрема, підпунктом «д» пункту 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Таким чином, враховуючи те, що з моменту закінчення позивачем 15 липня 1980 року Професійно-технічного училища №2 м.Одеси за професією електрогазозварювальник та до моменту працевлаштування позивачем по професії, що дає право на пільгову пенсію, а саме 28.07.1980 року газоелектрозварником в Одеському експериментальному заводі пакувальних виробів ім.Калініна пройшло менше трьох місяців, суд вважає, що до стажу, що дає право позивачу на пільгову пенсію відповідно до п «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» слід враховувати період його навчання з 01 вересня 1977 року по 15 липня 1980 року у Професійно-технічному училищі №2 м. Одеси за професією електрогазозварювальник.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, підпунктом «в» пункту 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 у період з 07 жовтня 1980 року був призваний на строкову військову службу у лави Радянської армії, унаслідок чого звільнений з роботи газоелектрозварником в Одеському експериментальному заводі пакувальних виробів ім.Калініна, суд вважає, що вказаний період військової служби слід зарахувати позивачу до стажу, що дає право на пільгову пенсію відповідно до п «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо загального стажу роботи позивача суд зазначає наступне.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 №946465 (а.с.24) ОСОБА_1 04 травня 1999 року зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинена 21.08.2014 року.

Відповідно до довідки Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №8383/1551-1302 від 18.12.2017 року (а.с.25-26) зазначено, що ОСОБА_1 перебував на обліку у ДПІ в Київського району м. Одеси як фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування. Також зазначено про сплату позивачем сум єдиного податку та сум фіксованого податку.

Згідно довідки про відсутність заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України і фондів соціального страхування №354 від 16.05.2018 року, видану Центральним об`єднаним управлінням пенсійного фонду України в м.Одесі у ФОП ОСОБА_1 відсутня заборгованість за даними Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Актом, який складається за результатами проведення позапланової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування №913 від 11.04.2018 року, складеного за результатами перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 не надані індивідуальні відомості за формою «Індані-СПД» спрощена система оподаткування (фіксований податок) за 2000 (червень, липень, серпень), за 2003 (січень-грудень), за 2004 (січень-вересень), за 2004 (жовень-вересень).

Згідно п.«а» ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до пп.1 п.3-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються, зокрема, періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Окрім цього, відповідно до п.4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 у редакції Постанови Кабінету Міністрів України N 793 від 03.10.2018 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведене, відсутність належного обґрунтування у оскаржуваному рішенні щодо не включення до пільгового та загального стажу позивача періодів роботи газоелектрозварником та електрогазозварником, періоду навчання та військової служби та періоду праці позивача фізичною особою-підприємцем, суд приходить до висновку про наявність у позивача загального та пільгового стажу роботи, який дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та про обґрунтованість вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 18.07.2018 року № 10416 «Про відмову у призначенні пенсії взамін рішення №10416 від 20.03.2018 р.».

Суд не приймає до уваги лист Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №314/С-01 від 20.08.2018 року, оскільки роз`яснення, надані у ньому позивачу щодо підстав відмови йому у призначенні пенсії на пільгових умовах, не підтверджуються змістом рішення від 18.07.2018 року №10416 про відмову у призначенні пенсії взамін рішення №10416 від 20.03.2018 року. Так, зокрема, у листі зазначено більший перелік періодів роботи, навчання та військової служби ОСОБА_1 , які невраховані до його стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію, ніж зазначений у оскаржуваному рішенні.

При цьому суд зазначає, що право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у ОСОБА_1 виникло з моменту звернення за призначенням пенсії, тобто з 22.12.2017 року виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Суд зазначає, що право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають особи до досягнення встановленого законодавством пенсійного віку на умови наявності загального та пільгового стажу роботи за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, при цьому пенсія у такому випадку призначається не з моменту досягнення особою мінімального віку, з якої набувається право на таку пільгову пенсію, а з моменту звернення особи за призначенням пенсії.

Таким чином суд вважає за доцільне зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення позивача за призначенням пенсії, а саме з 22 грудня 2017 року.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241- 246, 250, 255, 291, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 18.07.2018 року № 10416 «Про відмову у призначенні пенсії взамін рішення №10416 від 20.03.2018 р.».

Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити та виплатити ОСОБА_1 з 22 грудня 2017 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 ).

Відповідач - Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (вул.Ільфа і Петрова, 4а, м.Одеса, 65121, ).

Повний текст рішення складено та підписано 26.12.2018 року.

Суддя О.А. Вовченко

.