Справа № 725/5700/18
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/5700/18

Головуючий у 1-й інстанції: Іщенко І.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

28 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправної та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №1383/40800/18 від 05 жовтня 2018 року, якою визнано позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

20 листопада 2018 року Першотравневий районний суд м. Чернівці прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що оскільки позивач має статус громадянина-резидента України, в її діях наявні ознаки складу правопорушення що свідчить про правомірність прийнятої відповідачем постанови. Також зазначив про те, що позивач мав можливість надати митниці документи, що підтверджують митну вартість автомобіля, проте, зазначених доказів не надав, у зв'язку з чим працівниками митного органу застосовано Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Крім того, адвокатом позивача неодноразово заявлялись клопотання про відкладення справи, що свідчить про зловживання останнім процесуальними правами, затягування розгляду справи, тим самим намагання уникнути відповідальності, а тому з метою дотримання строків розгляду справи остання була розглянута 05 жовтня 2018 року.

За таких обставин, апелянт вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України, а суд першої інстанції надав перевагу лише доводам позивача.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15 травня 2018 року головним державним інспектором ВОР УПМП та МВ Чернівецької митниці ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №1383/40800/18.

Із змісту протоколу встановлено, що 15 травня 2018 року о 11 год. 50 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» в'їхав автомобіль марки "LANCIA THEMA", країна реєстрації Болгарія, державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянки ОСОБА_2, який прямував з України до Румунії в приватних справах. У даному автомобілі також слідував громадянин України ОСОБА_4. Вказані громадяни до митного контролю надали контрольний талон для проходження митного контролю по "зеленому коридору", а також громадянка ОСОБА_2 подала закордонний паспорт громадянки Болгарії НОМЕР_2, виданий 14.09.2016 року, на ім'я ОСОБА_2 (ОСОБА_2) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 чим заявила завершення митного режиму "тимчасове ввезення транспортного засобу строком на 1 рік".

Проте, під час проведення митних формальностей, зокрема огляду транспортного засобу (акт митного огляду від 15.05.2018 року), в салоні автомобіля під сидінням було виявлено закордонний паспорт громадянки України НОМЕР_4, виданий 25.05.2015 року УВС 7302.

Згідно поданого до митного контролю закордонного паспорту громадянки Болгарії НОМЕР_2 та виявленого закордонного паспорту громадянки України НОМЕР_4, громадянка ОСОБА_2 (ОСОБА_2) та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою. Громадянка ОСОБА_2 підтвердила, що вищевказані паспортні документи належать їй.

Таким чином, під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України позивач надала документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування, маючи статус "резидента", що є порушенням митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Також, позивачу повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 22 червня 2018 року о 15 год. 00 хв. за адресою: м. Чернівці, вул.. Руська, 248М, адмінбудинок Чернівецької митниці ДФС та про необхідність представлення до 15.06.2018 року вказаного транспортного засобу та реєстраційні документи на транспортний засіб в розпорядження експерта для визначення його вартості.

Листом №С-809/24-70-20-02-07/04 від 20 червня 2018 року відповідач повідомив позивачу про те, що розгляд справи відбудеться 06 липня 2018 року о 15 год. 00 хв. за адресою: м. Чернівці, вул.. Руська, 248М, адмінбудинок Чернівецької митниці ДФС.

Проте, 06 липня 2018 року до Чернівецької митниці ДФС надійшло клопотання адвоката позивача Погодіна С.О. про надання матеріалів справи на ознайомлення та відкладення розгляду справи, яке було задоволене.

У подальшому, адвокатом Божик В.І. подавались клопотання про відкладення розгляду справи від 10 серпня 2018 року та від 26 вересня 2018 року, які також були задоволенні.

У день розгляду справи 05 жовтня 2018 року ні ОСОБА_2, ні її адвокат на розгляд справи не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату і час розгляду, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, а тому відповідачем з метою дотримання розумних строків справу розглянуто та винесено постанову №1383/40800/18, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1816059,39 грн.

Не погоджуючись з такою постановою позивач оскаржила її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач при прийнятті оскарженої постанови діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ст. 485 Митного кодексу України (МК України) визначено, що особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, з об'єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв'язок між діянням та наслідками.

Згідно з п. 1 ст. 377 МК України товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 3 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 ввезла автомобіль марки "LANCIA THEMA", країна реєстрації Болгарія, державний номер НОМЕР_1 15 травня 2018 року в режимі "тимчасове ввезення транспортного засобу строком на 1 рік" відповідно до ст. 380 МК України в порядку, передбаченому для громадян-нерезидентів, пред'явивши митному органу паспорт громадянки Болгарії.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 МК України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Пунктом 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III визначено, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Так, під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки LANCIA THEMA", країна реєстрації Болгарія, державний номер НОМЕР_1 позивач надала паспорт громадянки Болгарії, тоді як при ній був закордонний паспорт громадянки України НОМЕР_4, виданий 25.05.2015 року УВС 7302.

Положеннями Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п. 17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201 встановлено, що документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

Для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

Згідно з матеріалів справи, позивачем не надано суду жодних належних доказів, які підтверджують факт постійного проживання позивача за кордоном.

При цьому, в матеріалах справи містяться наступні документи:

-лист управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області від 06.06.2018 року про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованою за місцем проживання АДРЕСА_1, за паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 від 25.07.2014 року та докоментована органом 7302 паспортом громадянки України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 виданого 25.05.2015 року. ОСОБА_2 із заявою про виїзд на постійне місце проживання з України не зверталась;

- довідка КЖРЕП №9 від 22.05.2018 року про те, що ОСОБА_2 постійно проживає і зареєстрована у АДРЕСА_1;

Таким чином, враховуючи те, що у позивача станом на 15.05.2018 року наявний був як паспорт громадянки України так і паспорт громадянки Болгарії, та вона мала постійне місце проживання на території України, а тому у правових відносинах з Україною визнається лише громадянкою України та має статус громадянки - резидента.

Отже, відсутність у позивача документів, які підтверджують її постійне місце проживання на території Болгарії, позивач являється резидентом і зобов'язана дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повина сплатити усі необхідні митні платежі.

За таких обставин, при наявності паспортів двох держав - України та Болгарії, громадянка України (резидент) ОСОБА_2 свідомо подала саме паспорт громадянки Болгарії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. Саме на ухилення від сплати обов'язкових платежів були спрямовані дії позивача, що підтверджує наявність в її діях умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст. 485 МК України.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №751/809/16-а.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Інформація, щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(Методика) вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разінаявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс- листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Так, у службовій записці №738/24-70-19-30 від 19.06.2018, для визначення вартості транспортного засобу використовувалися Інтернет ресурси, можливість використання яких передбачена Методикою. Крім того, в службовій записці вказані фактори, які б дали можливість більш точно визначити митну вартість автомобіля. Однак, за відсутністю вказаних факторів, згідно положень Методики, митна вартість визначається за інформацією, отриманою з мережі Інтернет. Саме таку інформацію митним органом використано. Отже, митна вартість визначена відповідно до чинного законодавства та із врахуванням Методики.

Крім того, митним органом було оглянуто транспортний засіб, про що складено відповідний акт, в якому відображені технічні характеристики автомобіля «LANCIA THEMA", державний номер НОМЕР_1.

Також, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст. 486 Митного кодексу України).

Згідно ст. 488 вказаного кодексу провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Протоколи про порушення митних правил відповідно до ст. 490 Митного кодексу України мають право складати:

1) посадові особи, які відповідно до посадових інструкцій уповноважені здійснювати митний контроль, митне оформлення і пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і які безпосередньо виявили порушення митних правил;

2) посадові особи митних органів, які згідно з посадовими обов'язками мають таке право;

3) інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, або керівником митниці.

Згідно ст. 491 вказаного кодексу підставами для порушення справи про порушення митних правил, зокрема є безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил.

Статтею 498 Митного кодексу України визначено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ст. 523 МК України).

Справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі (ст. 524 МК України).

Статтею 525 Митного кодексу України визначено, що справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Відповідно до ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як встановлено з матеріалів справи, розгляд справи відносно позивача про порушення митних правил неодноразово відкладався за клопотаннями адвоката, а тому враховуючи строки розгляду справ, визначених ст. 526 МК України, колегія суддів вважає, що відповідач при розгляді та прийнятті оскаржуваної постанови за відсутності позивача діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що передбачені ст. 498 МК України процесуальні права визначені законодавцем для того, щоб їх дотримуватись і ними користуватись, а не зловживати ними. Крім того, позивач не була позбавлена можливості особисто з'явитись на розгляд справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем дотримано порядок притягнення позивача до відповідальності та правомірно визнано її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та винесено постанову від 05 жовтня 2018 року №1383/40800/18 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1816059,39 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 листопада 2018 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправної та скасування постанови у справі про порушення митних правил, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.