Справа № 813/2094/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1828/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №813/2094/18 (рішення ухвалено в м. Львові, головуючий судя Сакалош В.М.,повний текст рішення складено та підписано 30.07.2018) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 22.05.2018 звернувся в суд із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив визнати протиправними дії Львівського прикордонного загону щодо виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»; стягнути з Львівського прикордонного загону на його користь одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» з урахуванням раніше виплачених сум в розмірі 58669,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з наданої на його запит відповіді він довідався про те, що до складу грошового забезпечення, з якого йому здійснено обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні не включено щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», яку позивач отримував щомісяця до дня виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано всіх обставин, що мають значення для вирішення справи. Вказує, що дії відповідача щодо виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» є протиправними, а тому просить стягнути одноразову грошову допомогу при звільненні з врахуванням щомісячної додаткової допомоги враховуючи раніше виплачені суми.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що наказом начальника 7 прикордонного Карпатського загону (1 категорії) Західного регіонального управління (1 категорії) Державної прикордонної служби України (по особовому складу) від 01.08.2018 року № 180-ос, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 (Т-806109), начальника відділення по роботі з персоналом (з кабінетом професійно-психологічного добору) відділу персоналу, звільненого з військової служби за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням підпункту «ї», які в особливий період, крім проведення мобілізації та введення воєнного стану проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків визначених абзацом другим частини третьої статті 23 Закону пункту «ї» частини восьмої статті 26 Закону та підпункту «б» частини другої статті 26 Закону у запас та зараховано на службу у військовому оперативному резерві першої черги на особливий період, з правом носіння військової форми одягу.

01.08.2017 позивача було виключено із списків особового складу загону.

19.04.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) про надання йому довідки про встановлений розмір додаткової грошової винагороди з посиланням на розпорядчий акт Адміністрації державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпеченні окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» за весь період її виплати та включити до складу грошового забезпечення для нарахування виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби щомісячну додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» та здійснити таку виплату з урахуванням виплаченої допомоги.

Листом від 08.05.2018 № 44/Х-329 Львівський прикордонний надав позивачу відповідь, у якій, зазначив, що відповідно до пункту 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 № 217/28347, який виданий на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, винагорода не включається до складу грошового забезпечення.

Таким чином, вказав, що Львівський прикордонний загін не має законних підстав щодо надання нового грошового атестату, з урахуванням розмірів щомісячної додаткової грошової винагороди та відповідно до пункту 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 № 217/28347, до місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби та інших одноразових виплат, не включається щомісячна додаткова грошова винагорода. Враховуючи вищенаведене, виконання пункту 8 Вашої заяви суперечить чинному законодавству та не може бути здійснено.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, введеної Постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22 вересня 2010 року, при проведенні розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, звернувся з вказаним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що в діях відповідача при визначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні відсутні ознаки протиправності, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода, що передбачалася постановою №889 від 22.09.2010 та Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України - це тимчасова, нефіксована виплата, а тому вона не може включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 15 вказаного Закону, у разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою КМ України від 22.09.2010 року №889 встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до п.2 вищевказаної постанови, граничні розміри, порядок та умови виплати винагороди визначаються, зокрема, Міністерством оборони у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

На виконання постанови №889 наказом Міністерства оборони України від 24.10.2016 року №550 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (далі - Інструкція).

Згідно з п. 8 Інструкції, винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пункт 9 Інструкції передбачає, що розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

З аналізу наведених вище норм законодавства зумовлюється висновок про те, що винагорода, встановлена постановою № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога при звільненні. Ця винагорода має окремий, разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні кошти для її виплати.

Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Аналогічна позиція щодо спірних правовідносин уже висловлена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.03.2018 в справі №761/17387/17 (провадження №К/9901/2181/17) та від 19.06.2018 в справі №825/1138/17 (провадження №К/9901/15763/18).

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що покликання представника позивача на лист Міністерства соціальної політики від 22.08.2014 «виплати та гарантії, передбачені військовослужбовцям, військовозобов`язаним, резервістам та працівникам, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період» не заслуговує на увагу, оскільки вказаний лист має лише рекомендаційних характер та не є обов`язковим для застосування як Державною прикордонною службою, так і судом при розгляді даної справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №813/2094/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук
Повне судове рішення складено 28.12.18