Справа № 0940/1917/18
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2019 р. справа № 0940/1917/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Лучко О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 24.09.2018, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2018 Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 24.09.2018.

Ухвалою від 18.10.2018 позовну заяву залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем недоліки позовної заяви усунуто у строк, визначений судом.

Ухвалою суду від 05.11.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені з порушенням законодавства, оскільки нарахування та декларування податків і зборів банками в стані ліквідації повинно проводитись згідно з вимогами Податкового кодексу України, а питання погашення податкових зобов'язань, стягнення податкового боргу або штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) регулюються виключно Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до норм якого під час ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань, крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. З цих підстав просив позов задовольнити.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 21.11.2018. Проти заявлених позовних вимог відповідач заперечив з підстав, наведених у відзиві (а.с.29-32). Суду пояснив, що за результатами проведеної камеральної перевірки контролюючий орган дійшов висновку, що ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" не дотримано термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по земельному податку, по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості (код платежу 18010400), у зв'язку з чим правомірно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення та визначено штраф у розмірі 2651,49 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб та 23,74 грн. за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості відповідно. В задоволенні позову просив відмовити.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши та оцінивши подані докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" перебуває у процедурі ліквідації.

Так, постановою Правління Національного банку України від 17.12.2015 №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "Банк "Фінанси та кредит".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.11.2017 №5175 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на два роки по 17.12.2019 включно та продовжено строк повноважень ліквідатора ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" ОСОБА_1 по 17.12.2019 включно.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.04.2018 №993 з 06.04.2018 делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" ОСОБА_2

Водночас, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку податкової звітності ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" за звітній період 2016-2017 рік.

В процесі ліквідації позивача відповідач провів камеральну перевірку про порушення правил сплати податків, якою встановив порушення позивачем термінів сплати грошового зобов'язання по земельному податку та по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з юридичних осіб, які є власником об'єктів нежитлової нерухомості.

За результатами вказаної перевірки ГУ ДФС у Івано-Франківській області складений акт від 24.09.2017 №4/09-19-55-12/09807856 та прийнято податкові повідомлення-рішення № та № від 24.09.2018, якими до позивача застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 2651,49 грн. за затримку сплати грошового зобов'язання по земельному податку та штраф у розмірі 20% у сумі 23,74 грн. за затримку сплати грошового зобов'язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з юридичних осіб, які є власником об'єктів нежитлової нерухомості.

Вважаючи вказане податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

В статті 76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відтак, відповідач провів камеральну перевірку позивача відповідно в порядку визначеному податковим законодавством.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI (далі Закон №4452-VI).

Відповідно п.1.3 ст.1 ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Порядок здійснення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку, а також наслідки запровадження тимчасової адміністрації передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч.8 Розділу X Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2015 року Постановою Правління Національного банку України №612, відповідно до статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" визнано неплатоспроможним.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015р. №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Банк "Фінанси та кредит" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» в АТ "Банк "Фінанси та кредит" було запроваджено тимчасову адміністрацію.

Постановою Правління Національного банку України від 17.12.2015 №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "Банк "Фінанси та кредит".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.11.2017 №5175 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на два роки по 17.12.2019 включно та продовжено строк повноважень ліквідатора ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" ОСОБА_1 по 17.12.2019 включно.

Пунктом 16 статті 2 Закону № 4452 встановлено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Із зазначених вище обставин справи вбачається, що камеральна перевірка була проведена, а застосування штрафних (фінансових) санкцій відбулося після запровадження тимчасової адміністрації в банку та під час проведення ліквідаційної процедури.

За приписами ч.3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Аналогічна норма міститься і у п.2.4. глави 5 Положення про виведення неплатоспроможних банків з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012.

При цьому, як вже зазначалося вище, пунктом 1.3 статті 1 Податкового кодексу України визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення боргу з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що нарахування та декларування податків і зборів банками в стані ліквідації проводиться згідно з вимогами Податкового кодексу України, однак питання погашення податкових зобов'язань, стягнення податкового боргу або штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) регулюються виключно Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Згідно п.п.14.1.39, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Тобто, обмеження частини третьої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" стосується як податкового зобов'язання зі сплати конкретного податку, так і штрафних санкцій у будь-якій формі.

Згідно з п.п.4.1.4 п. 4.1 ст.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відтак, застосування до АТ "Банк "Фінанси та кредит" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 2651,49 грн. та 23,74 грн. під час ліквідаційної процедури суперечить вимогам статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та пункту 2.4. глави 5 Положення про виведення неплатоспроможних банків з ринку, а тому податкові повідомлення-рішення № та № від 24.09.2018 є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно розподілу судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2018, яким до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" застосовано штраф у розмірі 2651,49 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2018, яким до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" застосовано штраф у розмірі 23,74 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань даного суб'єкта владних повноважень на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" (, вул.Дегтярівська, 48, м.Київ, 04112)

Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (, 76018, м.Івано-Франківськ, вул.Незалежності,20);

Суддя Лучко О.О.