Справа № 520/12027/18
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

04.01.2019 р. № 520/12027/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про закриття провадження за поданням Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просить суд:

підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) застосованого на підставі рішення Головного управління ДФС у Харківській області,

зупинити видаткові операції платника податків на рахунках платника податків відкритих в банківських установах, які обслуговують фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), а саме: НОМЕР_2 (АТ "АЛЬФА-БАНК), НОМЕР_3 (АТ "АЛЬФА-БАНК").

Через канцелярію суду представником Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 подано клопотання про закриття провадження у справі.

Представники сторін у судове засідання не прибули, були повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Представником позивача надано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд керуючись п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглянути клопотання у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено наступне.

Заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області 05.10.2018 р. прийнято наказ №7459, яким наказано провести фактичну перевірку господарського об'єкту, в якому здійснює діяльність ФО-П ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), розташованого за адресою: АДРЕСА_3, з 08 жовтня 2018 року тривалістю у відповідності до вимог п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України.

Перевірку провести за період діяльності з 26.07.2018 по дату завершення перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (а.с.20).

На підставі вказаного вище наказу головним державним інспекторам видані направлення на перевірку від 05.10.2018 р. №9905, №9906(а.с.18-19).

Відповідно до наказу №7459 та направлень на перевірку №9905, №9906 фахівцями контролюючого органу здійснено вихід за адресою, де відповідач здійснює діяльність: АДРЕСА_3.

Однак, касир ОСОБА_2 у відповідності до абз. 5 п. 1.1. ст. 81 ПК України не допустила інспекторів до проведення перевірки, оскільки наказ «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1» не відповідає вимогам, що визначені ПК України та надала письмові пояснення з вказаного приводу(а.с.16).

У зв'язку з чим, службовими особами 12.10.2018 р. складено акт про відмову в допуску до проведення /відмову від проведення документальної планової/позапланової перевірки, фактичної перевірки(а.с.13-15).

Рішенням від 28.12.2018 р. №15361/ФОП/20-40-14-10-19 застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків - ФО-П ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1), що перебуває (розміщене, зберігається) за податковою адресою: АДРЕСА_1 та місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_3 (магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1») (а.с.12).

Суд зазначає, що спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, визначених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання.

Так, Верховний Суд по справі №821/1613/16 у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

При цьому Кодекс адміністративного судочинства України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право. Отже, у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об'єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

В свою чергу, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справах № 826/12612/17 від 17.04.2018 р., по справі № 806/2127/16 від 10.05.2018 р., по справі № П/811/1680/17 від 08.08.2018 р., № 808/3959/15 від 11.09.2018 р„ чітко вказує, що якщо платник податків вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, то він має захищати/свої права, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Тобто, відсутність підстав для проведення перевірки нівелює наслідки для платника податку, передбачені підпунктом 94.6.2 пункту 94.2 статті 94 ПК України, у разі не допуску посадових осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки.

Таким чином, оскільки відповідачем не допущено посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, у зв'язку із невідповідністю наказу №7459 вимогам ПК України та надані щодо цього обґрунтовані заперечення, суд вбачає підстави для закриття провадження у зв'язку з наявністю спору про право.

Відтак справа не підлягає розгляду у порядку, встановленому ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Закриття провадження у справі за заявою податкового органу не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 5-10, 238, 250, 255, 256, 283, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про закриття провадження - задовольнити.

Закрити провадження у справі за заявою Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій.

Повернути Головному управлінню ДФС у Харківській області () з Державного бюджету України сплачену суму судового збору в розмірі 3524.0 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні), що сплачений платіжним дорученням №3506 від 07.11.2018 р. за реквізитами: УДКСУуОснов'ян.р-ні м. Харкова/22030101, код 37999628, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат), код банку 899998, рахунок 4012.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 04 січня 2019 року.

Суддя Сагайдак В.В.