Справа № 826/865/18
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 грудня 2018 року

Київ

справа №826/865/18

касаційне провадження №К/9901/67766/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі №826/865/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним і скасування податкової вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у м. Києві 10.12.2018 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону - Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

До касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Натомість, у касаційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Як зазначено вище, частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог касаційної скарги визначено долучення документу про сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи викладене, клопотання щодо відстрочення оплати судових витрат вирішується судом за наявності обґрунтованого клопотання з посиланням на конкретні факти та докази, які підтверджують обставини щодо відсутності у скаржника у всіх джерелах акумулювання фінансових ресурсів достатніх коштів для виконання вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржник, порушуючи питання щодо відстрочення сплати судового збору, не наводить жодних підстав та обґрунтувань для задоволення такого клопотання.

Таким чином, суд вважає, що клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору, задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду, ставка судового збору встановлена у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Отже, судовий збір, який необхідно сплатити при поданні касаційної скарги, становить 1762грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код банку отримувача (МФО): 899998. Рахунок отримувача: 6007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». Символ звітності банку: 207.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на наступне.

Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини третьої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Отже, зі змісту положень процесуального закону повноваження представників сторін та інших учасників справи - юридичних осіб мають бути підтверджені довіреністю юридичної особи, яка від її імені видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно з частиною шостою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Отже, у разі участі юридичної особи у судовому процесі через представника, на підтвердження повноважень останнього має бути подано оригінал довіреності, виданої за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, або ж її копія, засвідчена у визначеному саме законом порядку.

Відповідно до підпункту 14.1.137-1 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України уповноважена особа контролюючого органу - посадова (службова) особа контролюючого органу, уповноважена керівником такого органу на виконання певних його функцій в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закон України "Про центральні органи виконавчої влади" визначає організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України.

Частиною третьою статті 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" передбачено, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівником центрального органу виконавчої влади. Типове положення про територіальні органи центрального органу виконавчої влади затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 N 563 на виконання вимог частини третьої статті 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" затверджено Типове положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, в якому визначено повноваження керівника територіального органу, серед яких, зокрема, здійснення керівництва територіальним органом, організація його діяльності.

Наведені положення кореспондуються з приписами підпункту 1 пункту 11 Положення про Головне управління ДФС у м. Києві, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 09.08.2017 №529.

Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку про те, що саме на керівника територіального податкового органу покладено обов'язки з керівництва та організації діяльності очолюваної ним особи, зокрема щодо уповноваження інших осіб на виконання певних функцій контролюючого органу.

Касаційну скаргу у справі №826/865/18 від імені Головного управління ДФС у м.Києві підписала представник Головного управління ДФС у м. Києві - ОСОБА_2

До касаційної скарги долучено оригінал довіреності Головного управління ДФС у м.Києві від 21.11.2018, виданої і підписаної заступником начальника Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_3

Однак, доказів наявності в особи, якою видано довіреність, повноважень на здійснення відповідних дій в установленому законом порядку матеріали касаційної скарги не містять.

За таких обставин, додана до касаційної скарги відповідачем довіреність не є документом, що посвідчує повноваження ОСОБА_2 на представництво Головного управління ДФС у м. Києві у порядку, встановленому законом.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що касаційна скарга Головного управління ДФС у м. Києві підписана особою, у якої відсутній документ, що підтверджує повноваження такої особи на здійснення представництва у встановленому законом порядку.

З огляду на зазначене, з метою підтвердження повноважень представника відповідача, яким підписано касаційну скаргу, суд вважає за необхідне запропонувати відповідачу надати суду документ, що підтверджує повноваження ОСОБА_2 на здійснення представництва у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції:

1. документ про сплату судового збору за подання касаційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі;

2. документ, що підтверджує повноваження ОСОБА_2 на здійснення представництва у встановленому законом порядку.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС у м. Києві у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі №826/865/18.

2. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі №826/865/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним і скасування податкової вимоги про сплату боргу - залишити без руху.

3. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Направити скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Т.М.Шипуліна