Справа № 802/799/18-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/799/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

17 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року (прийняте у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Вінницької митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

позивач 03.03.2018 звернувся із адміністративним позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Вінницької митниці ДФС №3-0 від 02.01.2018 про звільнення ОСОБА_2 і поновити його на посаді завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС; стягнути з вінницької митниці ДФС на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу; визнати протиправним та скасувати наказ Вінницької митниці ДФС від 29.01.2018 №40-0 про проведення розрахунку з ОСОБА_2; допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.06.2018 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Вінницької митниці ДФС №3-о від 02.01.2018 "Про звільнення ОСОБА_2."

Поновлено ОСОБА_2 на посаді завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС.

Стягнуто з Вінницької митниці ДФС на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 29.01.2018 по 25.06.2018 включно у розмірі 19981,80 грн. (сума без сплати податків та інших обов'язкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати даної суми працівнику).

Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 4 113, 99.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт крім іншого вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що стаж роботи позивача на керівних посадах становить менше 6 місяців.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що на етапі призначення позивача на посаду було проведено перевірку усіх поданих ним документів та надано можливість кандидату проходити тестування і співбесіду. Результати проведеної службою управління персоналом перевірки документів кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби вивчались членами конкурсної комісії під час засідання, що в цілому не викликає сумніву у їх достовірності.

Також вказано, що службове розслідування проводиться дисциплінарною комісією з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, а невідповідність займаній посаді не визначено як дисциплінарний проступок, тому Дисциплінарна комісія не має повноважень визначати відповідність співробітника займані посаді.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

15.09.2017 наказом Вінницької митниці ДФС №462-О від 14.09.2017 ОСОБА_2 призначено на посаду завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС, як переможця конкурсу, з посадовим окладом згідно штатного розпису митниці 4 100 гривень на місяць. Підставою стала заява ОСОБА_2 від 12.09.2017, протокол №9 засідання конкурсної комісії Вінницької митниці ДФС по проведенню конкурсу на зайняття вакантних та тимчасово вакантних посад державної служби категорії "Б" та "В" від 24.07.2017, штатний розпис Вінницької митниці ДФС.

З 15.09.2017 по 15.12.2017 ОСОБА_2 встановлено випробування строком 3 місяці.

02.01.2018 наказом Вінницької митниці ДФС №3-0 ОСОБА_2 звільнено із займаної посади завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС. Згідно даного наказу, звільнення повинно відбутись у перший день виходу на роботу після закінчення тимчасової непрацездатності, як такого, що не пройшов випробування у зв'язку із встановленням невідповідності державного службовця займаної посаді.

Як зазначено в наказі, звільнення відбулось відповідно до ч. 6 ст. 35 та п. 2 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу".

Підставою звільнення вказано подання заступника голови Дисциплінарної комісії Вінницької митниці ДФС від 22.12.2017 №2929/7/02-80/18, наказ Вінницької митниці ДФС від 02.01.2018 №3 "Про закриття дисциплінарного провадження".

Згідно наказу Вінницької митниці ДФС №40-О від 29.01.2018 у зв'язку із закінченням терміну тимчасової втрати працездатності ОСОБА_2 зобов'язано звільнити із займаної посади та провести з ним повний розрахунок. Вказане звільнення здійснено в рамках службового розслідування.

На виконання наказу Вінницької митниці ДФС від 23.10.2017 №296 "Про проведення службового розслідування", відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" №889-УІІІ від 10.12.2015, дисциплінарною комісією Вінницької митниці ДФС проведено службове розслідування відносно завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС ОСОБА_2.

В ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено наступне.

Згідно подання управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Вінницькій області від 09.10.2017 № 4339/7/02-32-22-02 "Про проведення тематичної перевірки", в результаті проведення 05.10.2017 у м. Вінниці слідчих дій співробітниками Генеральної прокуратури України та Служби безпеки України встановлено, що однією із вказаних слідчих груп був затриманий завідувач сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС ОСОБА_2

Зокрема, ОСОБА_2 був затриманий в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0002183 від 05.07.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України, по вулиці Максимовича 10А близько 16:00 год. під час пересування містом разом із своєю знайомою ОСОБА_3 на автомобілі Citroen СЗ Picasso (реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації - Італія). Під час затримання ОСОБА_2 було знайдено та в подальшому вилучено грошові кошти у сумі понад 12 тис. у.о.

Відповідно до наказу Вінницької митниці ДФС від 09.10.2017 №292 "Про проведення тематичної перевірки", комісією по проведенню тематичної перевірки, відповідно до вимог наказу Державної фіскальної служби України від 13.02.2017 № 80 "Про персональну відповідальність за скоєння корупційних правопорушень", наказу Державної фіскальної служби України від 02.10.2015 № 747 "Про організацію роботи, спрямованої на запобігання корупції та забезпечення безпеки в органах Державної фіскальної служби України" та з метою вивчення і оцінки стану організації роботи щодо запобігання та протидії корупції, виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, проведено по факту вказаному в поданні Управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Вінницькій області від 09.10.2017 № 4339/7/02-32- 22-02 тематичну перевірку. Матеріали вказаної тематичної перевірки передано Дисциплінарній комісії Вінницької митниці для проведення даного службового розслідування.

В ході проведення службового розслідування по фактах, виявлених в ході проведення тематичної перевірки, Дисциплінарною комісією Вінницької митниці ДФС встановлено, що наказом Вінницької митниці ДФС від 14.09.2017 № 462-о "Про призначення ОСОБА_2.", на посаду завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС було призначено ОСОБА_2 та встановлено йому випробування строком на 3 місяці - з 15.09.2017 по 15.12.2017. З вказаним наказом ОСОБА_2 ознайомлений під підпис. Зазначений наказ доведено до відома посадових осіб митниці.

В ході проведення службової перевірки, під час вивчення положення про сектор контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю було встановлено факт відсутності підпису про ознайомлення з положенням про сектор завідувачем СКПТ ВОМК ОСОБА_2

Дисциплінарною комісією митниці перевірено інформацію, викладену у Акті тематичної перевірки щодо стану ведення індивідуального плану наставництва завідувача СКПТ ВОМК ОСОБА_2 від 18.09.2017, згідно якої було встановлено відсутність будь-яких підписів ОСОБА_2 у вказаному плані, а також щодо відсутності підпису про ознайомлення ОСОБА_2 з положеннями нормативно-правових актів у сфері протидії корупції. Вказані факти знайшли своє підтвердження, що свідчить про неналежний стан профілактичної роботи у сфері дотримання антикорупційного законодавства посадовими особами відділу організації митного контролю, зокрема із новоприйнятими працівниками.

На підставі Подання Дисциплінарної комісії Вінницької митниці ДФС, наказом Вінницької митниці ДФС № 569-о від 28.11.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", начальнику відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС ОСОБА_4 було оголошено догану.

При цьому, в ході проведення службового розслідування відносно завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС ОСОБА_2, Дисциплінарною комісією Вінницької митниці ДФС встановлено, що наказом Вінницької митниці ДФС від 30.06.2017 № 192 було оголошено Конкурс на зайняття вакантних посад категорії "Б" зокрема вакантної посади завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС та затверджено відповідні умови проведення конкурсу на зазначену вакантну посаду (додаток 3 до вказаного наказу). В розділі "Вимоги до професійної компетентності", зокрема визначено вимоги до досвіду роботи, а саме досвід роботи за фахом на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід роботи в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності не менше двох років. Зазначені вимоги повністю відповідають вимогам, визначеним п. 3 ч. 2 ст. 20 Закону України "Про державну службу".

Позивач не погоджуючись зі звільненням його із посади завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлені Дисциплінарною комісією Вінницької ДФС обставини невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді, які стали підґрунтям для прийняття рішення про звільнення ОСОБА_2 були встановлені у спосіб, що не відповідають чинному законодавству та є такими, що порушують права ОСОБА_2 та призвели до незаконного звільнення ОСОБА_2 із займаної посади.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Статтею 8 Закону № 889-VIII встановлено, що державний службовець зобов'язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України;5) обов'язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов'язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов'язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону № 889-VIII вимогами до осіб, які претендують на вступ на державну службу, є вимоги до їхньої професійної компетентності, які складаються із загальних та спеціальних вимог.

Особа, яка претендує на зайняття посади державної служби, повинна відповідати таким загальним вимогам: 1) для посад категорії "А" - загальний стаж роботи не менше семи років; досвід роботи на посадах державної служби категорій "А" чи "Б" або на посадах не нижче керівників структурних підрозділів в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах у відповідній сфері не менш як три роки; вільне володіння державною мовою, володіння іноземною мовою, яка є однією з офіційних мов Ради Європи; 2) для посад категорії "Б" у державному органі, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, та його апараті - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше двох років, вільне володіння державною мовою; 3) для посад категорії "Б" у державному органі, юрисдикція якого поширюється на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя, та його апараті - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше двох років, вільне володіння державною мовою; 4) для посад категорії "Б" в іншому державному органі, крім тих, що зазначені у пунктах 2 і 3 цієї частини, - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше одного року, вільне володіння державною мовою; 5) для посад категорії "В" - наявність вищої освіти ступеня молодшого бакалавра або бакалавра, вільне володіння державною мовою.

Спеціальні вимоги до осіб, які претендують на зайняття посад державної служби категорій "Б" і "В", визначаються суб'єктом призначення з урахуванням вимог спеціальних законів, що регулюють діяльність відповідного державного органу, в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Особи, які претендують на зайняття посад державної служби категорії "А", мають відповідати типовим вимогам (включаючи спеціальні), затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Положенням ст. 35 Закону № 889-VIII передбачено, в акті про призначення на посаду суб'єкт призначення може встановити випробування з метою перевірки відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку.

При призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов'язковим.

Випробування при призначенні на посаду державної служби встановлюється строком до шести місяців.

У разі незгоди особи з рішенням про встановлення випробування вона вважається такою, що відмовилася від зайняття посади державної служби. У такому разі застосовується відкладене право другого за результатами конкурсу кандидата на зайняття вакантної посади державної служби. Якщо конкурсною комісією такого кандидата не визначено, проводиться повторний конкурс.

Якщо державний службовець у період випробування був відсутній на роботі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, перебуванням у додатковій відпустці у зв'язку з навчанням або з інших поважних причин, строк випробування продовжується на відповідну кількість днів, протягом яких він фактично не виконував посадові обов'язки. Суб'єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону.

Суб'єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів із зазначенням підстав невідповідності займаній посаді.

У разі якщо строк випробування закінчився, а державного службовця не ознайомлено з наказом про його звільнення з посади державної служби, він вважається таким, що пройшов випробування.

Згідно ст. 72 Закону № 889-VIII, на час здійснення дисциплінарного провадження державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов'язків.

Невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, що могло призвести або призвело до людських жертв, заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду фізичним або юридичним особам, державі, територіальній громаді, є підставою для відсторонення державного службовця від виконання посадових обов'язків. Рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов'язків приймається відповідно керівником державної служби або суб'єктом призначення.

Тривалість відсторонення державного службовця від виконання посадових обов'язків не може перевищувати часу дисциплінарного провадження.

У разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов'язків в установленому порядку.

Під час відсторонення від виконання посадових обов'язків державний службовець зобов'язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.

Відсторонення державного службовця від виконання посадових обов'язків у разі вчинення ним корупційного правопорушення здійснюється відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2017 у справі №757/60302/17-к, клопотання старшого слідчого в ОВС шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Туровського Я.С. про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_2, задоволено. Відсторонено підозрюваного ОСОБА_2, від посади завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС, до 09.12.2017 включно, але не більше строку досудового розслідування. Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002183. Копію даної ухвали направлено для виконання до Вінницької митниці ДФС. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Таким чином позивача було відсторонено від посади завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС, до 09.12.2017 включно.

Згідно матеріалів справи, на виконання наказу Вінницької митниці ДФС від 23.10.2017 №296 "Про проведення службового розслідування", відповідно до вимог Закону №889-УІІІ, дисциплінарною комісією Вінницької митниці ДФС проведено службове розслідування відносно завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС ОСОБА_2

Повноваження дисциплінарної комісії закріплені статтею 69 Закону № 889-VIII згідно якої, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", є Комісія. Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об'єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом. Кількість представників громадських об'єднань у складі дисциплінарної комісії може становити не більше двох осіб. Членам дисциплінарної комісії забороняється передавати і розголошувати інформацію, отриману під час здійснення дисциплінарного провадження. У разі якщо один із членів дисциплінарної комісії прямо підпорядкований особі, стосовно якої відкрито або здійснюється дисциплінарне провадження, такий член дисциплінарної комісії не повинен брати участі у прийнятті рішення. Строк повноважень членів дисциплінарної комісії становить три роки.

Склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби. До складу дисциплінарної комісії у державному органі включаються в однаковій кількості: представники керівника державної служби, визначені ним одноосібно із числа державних службовців цього державного органу; представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу.

До складу дисциплінарної комісії можуть включатися експерти або інші представники громадських об'єднань, утворених відповідно до Закону України "Про громадські об'єднання", за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. До складу дисциплінарної комісії повинна бути включена щонайменше одна особа, яка має юридичну освіту не нижче другого (магістерського) рівня та досвід роботи за фахом.

Члени дисциплінарної комісії здійснюють свої повноваження на громадських засадах.

У разі неможливості створення в державному органі постійної дисциплінарної комісії справи про дисциплінарні проступки, вчинені державними службовцями цього органу, розглядаються дисциплінарною комісією державного органу вищого рівня в порядку підпорядкування. У разі відсутності державного органу вищого рівня дисциплінарна комісія може утворюватися одноразово для конкретної справи за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Члени дисциплінарної комісії на першому засіданні обирають голову та секретаря дисциплінарної комісії.

Засідання дисциплінарної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів.

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Отже, з наведених норм слідує, що дисциплінарна комісія не наділена повноваженнями про встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді, оскільки невідповідність державного службовця займаній посаді не є дисциплінарним проступком.

Згідно протоколу №42 засідання Дисциплінарної палати Вінницької ДФС від 21.12.2017, невідповідність ОСОБА_2 займаній посаді була встановлена Дисциплінарною комісією внаслідок проведення службового розслідування.

Відповідно до наказу №3-0 від 02.01.2018 про звільнення ОСОБА_2, підставою для прийняття цього наказу та звільнення позивача з посади було подання заступника Голови Дисциплінарної комісії Вінницької митниці ДФС від 22.12.2017 №2929/7/02-80/18 та наказ Вінницької митниці ДФС від 02.01.2018 №3 "Про закриття дисциплінарного провадження", тобто, фактично Дисциплінарна комісія Вінницької ДФС прийняла на себе функції з визначення невідповідності позивача займаній посаді.

При цьому, суд першої інстанції вірно вказав, що дисциплінарна комісія Вінницької ДФС не є органом, якому законодавець надав право визначати кваліфікацію співробітника та його відповідність займаній посаді. Службове розслідування проводиться дисциплінарною комісією з метою визначення вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку.

Проте, невідповідність державного службовця займаній посаді не визначено як дисциплінарний проступок, а інших причин та умов вчинення дисциплінарного проступку та його об'єктивна сторона комісією не встановлена. Таким чином, в діях позивача відсутні ознаки дисциплінарного проступку.

Отже, враховуючи вищевикладене апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені Дисциплінарною комісією Вінницької ДФС обставини невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді, які слугували підставою для прийняття рішення про звільнення ОСОБА_2 встановлені у спосіб, що не відповідає чинному законодавству та є такими, що порушує права позивача та призвели до незаконного звільнення ОСОБА_2 із займаної посади.

Стосовно доводів митного органу про те, що позивачем не надано достатньо доказів наявності у нього досвіду роботи, а тому він не відповідає займаній посаді слід вказати наступне.

Статтею 25 Закону № 889-VIII встановлено, що особа, яка бажає взяти участь у конкурсі, подає в установленому порядку до конкурсної комісії такі документи: 1) копію паспорта громадянина України; 2) письмову заяву про участь у конкурсі із зазначенням основних мотивів щодо зайняття посади державної служби, до якої додається резюме у довільній формі; 3) письмову заяву, в якій повідомляє, що до неї не застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", та надає згоду на проходження перевірки та на оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до зазначеного Закону; 4) копію (копії) документа (документів) про освіту; 5) посвідчення атестації щодо вільного володіння державною мовою; 6) заповнену особову картку встановленого зразка; 7) у разі проведення закритого конкурсу - інші документи для підтвердження відповідності умовам конкурсу; 8) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Забороняється вимагати від особи, яка претендує на зайняття вакантної посади державної служби, документи, не визначені частиною першою цієї статті.

Особа, яка бажає взяти участь у конкурсі, може додати до заяви про участь у конкурсі інші документи, крім тих, що зазначені у частині першій цієї статті, у тому числі документи про підтвердження досвіду роботи.

Частинами 1 та 2 ст. 26 Закону № 889-VIII вказано, що служба управління персоналом державного органу, в якому проводиться конкурс, проводить перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність встановленим законом вимогам та повідомляє кандидата про результати такої перевірки. Кандидати, документи яких пройшли перевірку, передбачену частиною першою цієї статті, проходять тестування відповідно до Порядку проведення конкурсу, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 ст. 27 Закону № 889-VIII встановлено, що під час засідання конкурсної комісії її члени, зокрема, вивчають результати проведеної службою управління персоналом перевірки документів кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби.

Згідно матеріалів справи, на етапі призначення ОСОБА_2 на посаду відповідачем проведено перевірку всіх поданих ним документів та надано можливість проходити тестування і співбесіду. Результати проведеної перевірки документів кандидата на зайняття вакантних посад державної служби вивчались членами конкурсної комісії під час засідання та не викликало сумнівів у їх достовірності.

Крім того, відповідно до наказу Вінницької митниці ДФС №467-0 від 15.09.2017 ОСОБА_4 призначено здійснювати наставництво відповідно до індивідуального плану протягом 3 місяців, а тому, саме він мав повноваження визначити невідповідність позивача займаній посаді. При цьому, фактично позивач виконував свої посадові обов'язки на посаді у Вінницькій митниці ДФС з 15.09.2017 по 05.10.2017, у зв'язку з його відстороненням, що унеможливлює за такий період встановити його невідповідність займаній посаді.

Таким чином, Дисциплінарна комісія Вінницької митниці ДФС з перевищенням повноважень перейняла на себе функції з визначення невідповідності займаній посаді ОСОБА_2, що спростовує доводи відповідача.

Відтак, враховуючи, що звільнення позивача відбулося з порушенням норм чинного законодавства, звільнення ОСОБА_2 із займаної посади є протиправним, а тому наявні підстави для поновлення його на посаді завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС.

Разом з цим, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100), згідно п. 2 якого, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Згідно п. 3 Порядку №100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Судом першої інстанції встановлено, що середній заробіток за 1 день складає 195 грн. 90 коп., кількість днів вимушеного прогулу - 102 робочих дні, у зв'язку з чим сума середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу становить 19981,80 грн.

Таким чином, вказаний розрахунок середньої заробітної плати позивача здійснений судом першої інстанції відповідає викладеним нормам законодавства та не заперечується відповідачем в апеляційній скарзі.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо часткового задоволення позовних вимог та поновлення ОСОБА_2 на посаді завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС та стягнення із відповідача на користь ОСОБА_2 середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.