Справа № 400/2869/18
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 р. № 400/2869/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034
про:визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність, що полягає у неприйнятті рішення у формі наказу за результатами розгляду клопотання від 06.09.2018 року про безоплатну приватизацію земельної ділянки, а саме про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів) або про мотивовану відмову у наданні такого дозволу; зобов'язання у відповідності до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України прийняти рішення у формі наказу за результатами розгляду клопотання від 06.09.2018 року про безоплатну приватизацію земельної ділянки, а саме про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів) або про мотивовану відмову у наданні такого дозволу.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що відмова відповідача у наданні дозволу не містить посилання на невідповідність місця розташування земельної ділянки як підставу для прийняття такого рішення, тому є необгрунтованою та неправомірною, та не є рішенням, яке за законом має бути прийняте за розглядом вказаного клопотання. Також просив розглядати справу за її відсутності та відсутності її представників.

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області не є тим органом, який на час звернення позивача розпоряджається земельною ділянкою, яку позивач бажає отримати у власність.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

06.09.2018 р. позивач звернулася до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 31,4898 га, кадастровий № НОМЕР_2, що розташована в межах території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів). До заяви були додані графічні матеріали із зображенням місця розташування земельної ділянки, обраної ОСОБА_1, а також копії її паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера - на підтвердження належності до громадян України-платників податків.

Листом від 11.10.2018 року № С-5527/1-5425/0/20-18-СГ відповідач повернув надані позивачем матеріали на доопрацювання. У листі відповідач зазначив, що згідно абз. 3 розпорядження КМУ від 31.01.2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об'єднаних територіальних громад», Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. забезпечити здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об'єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Тому позивачу слід долучити до клопотання погодження Новополтавської об'єднаної територіальної громади.

Не погодившись з прийнятим рішенням відповідача, позивач звернулась до суду.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Єдиною підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації). Відповідач у спірних правовідносинах є суб'єктом владних повноважень, на якого Земельним Кодексом України покладені питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Ч. 4 ст. 1 ст.122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (ст. 12 Земельного кодексу України).

Також п. є1 ст. 151 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідач до відзиву надав Наказ від 05.06.2018 року № 3565/0/14-18-СГ, відповідно до якого передано територіальній громаді сіл в особі Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1181,8325 га, які розташовані в межах території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. У додатку до наказу від 05.06.2018 року № 3565/0/14-18-СГ - Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що передаються у комунальну власність Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, значиться земельна ділянка з кадастровим номером № НОМЕР_2, за рахунок якої позивач бажає отримати земельну ділянку у власність.

Таким чином, відповідач на час подання заяви позивачем не розпоряджався земельною ділянкою з кадастровим номером № НОМЕР_2, оскільки зазначена земельна ділянка знаходиться в комунальній власності Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, яка уповноважена розпоряджатися зазначеною земельною ділянкою.

За правилами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Вирішуючи спір, суд повинен визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Неправильний спосіб захисту встановлюється при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Тому навіть прийняття судом рішення про зобов'язання відповідача прийняти рішення про мотивовану відмову у наданні такого дозволу жодним чином не відновить права позивача.

Оскільки відповідач не розпоряджається землями комунальної власності, у задоволенні позову слід відмовити.

Позивач не позбавлений права звернутися до органу місцевого самоврядування з відповідним клопотанням.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко