Справа № 826/6251/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

26 грудня 2018 року справа №826/6251/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 )
до1. Міністерства оборони України (далі по тексту відповідач 1) 2. ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач 2)
про1) визнання протиправними дій відповідачів щодо не призначення одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності третьої групи, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та статей 16-163 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей; 2) зобов`язання відповідачів призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності третьої групи, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та статей 16-163 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправними дії відповідачів щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю третьої групи, що настала внаслідок поранення та контузії, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідно до положень Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей він має право на отримання відповідної одноразової грошової допомоги та при звернені за призначенням допомоги ним надані всі необхідні документи, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/6251/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Відповідачем 1 подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що позивачем при звернені за призначенням допомоги не було надано повного пакету документів, зокрема документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) та військового квитка, а також зазначає про на відсутність протиправних дій зі своєї сторони, оскільки від відповідача 2 не надходив відповідний висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

Відповідач 2 у письмовому відзиві вказує, що прийняття рішення про призначення грошової допомоги знаходиться поза його компетенцією та посилається на не подання позивачем документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 21 березня 1983 року по 08 серпня 1985 року проходив службу у Збройних Силах України, в тому числі з 21 червня 1983 року по 08 серпня 1985 року приймав участь у бойових діях в Афганістані.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 06 лютого 2016 року №352237 ОСОБА_1 визнано інвалідом третьої групи, причина інвалідності поранення, контузії пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

З наявної в матеріалах справи копії витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 26 лютого 2016 року №145 вбачається, що повторні поранення (1983 та 1985 років) громадянина ОСОБА_1 , 1964 року народження, підтверджені актом судово-медичного обстеження від 23 лютого 2016 року №373 Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи визнані такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача 1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю третьої групи, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Листом від 09 лютого 2018 №248/3/6/424 відповідач 1 повідомив, що оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги та їх подання до Міністерства оборони України здійснюється обласними військовими комісаріатами за місцем проживання та запропоновано позивачу подати необхідні документи до обласного військового комісаріату.

01 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача 2 із заявою про формування та направлення висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України для подальшого прийняття рішення про призначення відповідної допомоги.

За результатами розгляду заяви Львівським обласним військовим комісаріатом листом від 15 січня 2018 року повідомлено, що у поданому комплекті документів відсутні документи, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; для подальшого розгляду звернення необхідно долучити до заяви копію згаданого документа.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи з меж позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Положеннями пункту 4 частини другої статті 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Наведені норми законодавства України свідчать про те, що право на отримання одноразової грошової допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби не залежно від часу встановлення інвалідності.

Згідно з положеннями пункту б частини першої статті 162 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Частиною шостою статті 163 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Частиною восьмою статті 163 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відповідно до пункту 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі по тексту Порядок) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином враховуючи наведені правові норми право на отримання одноразової грошової допомоги позивач отримав 06 липня 2016 року, а звернувся за призначенням допомоги 01 листопада 2017 року, тобто у встановлені законодавством строки.

Пунктом 11 Порядку встановлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно пункту 13 Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Суд звертає увагу, що у відповідності до підпункту г пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, постанови військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року №63 Про організаційні заходи щодо застосування Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, далі Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період участі в бойових діях.

Як встановлено судом вище, на засіданні Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця встановлено, що поранення отримані ОСОБА_1 визнані такими, що так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що причинно-наслідковий зв`язок між отриманими позивачем пораненнями та наслідками що настали, підтверджують відсутність в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії), а Витяг з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 26 лютого 2016 року №145 є належним документом, що свідчить про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.

У свою чергу, саме відповідач, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, зокрема, використовуючи архівні матеріали, зобов`язаний доводити протилежне, а саме, те, що позивач отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) при вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення або у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинив собі тілесні ушкодження.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2018 року у справі №825/1558/18, касаційне провадження №К/9901/58423/18.

З огляду на вищевикладене, суд не приймає до уваги доводи відповідачів в частині не подання до Львівського обласного військового комісаріату копії документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), оскільки такі твердження не відповідають дійсним обставинами справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 як військовослужбовець отримав поранення під час проходження військової служби, а тому має право на отримання одноразової грошової допомоги передбаченої статтею 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Разом з тим судом встановлено, що Львівський обласний військовий комісаріат в порушення вимог пункту 13 Порядку не подав у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів поданих позивачем, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги разом з необхідним пакетом документів, що свідчить про протиправність дій відповідача 2 в цій частині, а тому суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій Львівського обласного військового комісаріату в частині не подання до Міністерства оборони України висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та зобов`язання вчинити такі дії в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Разом з тим, оскільки діючим законодавством України не передбачено повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги, суд приходить до висновку про необґрунтованість та відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити відповідні дії.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги суд виходить з того, що призначення допомоги здійснюється Міністерством оборони України на підставі висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому за відсутності такого висновку у відповідача 1 суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є передчасними і такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем 2 не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки дана постанова вимагає від ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинення певних дій, суд вважає за можливе встановити для суб`єкта владних повноважень - відповідача 2 строк для подання звіту про виконання вказаного рішення у десять днів з дня набрання ним законної сили.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині не подання до Міністерства оборони України висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої статтею 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

3. Зобов`язати Львівський обласний військовий комісаріат подати в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, до Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Встановити ІНФОРМАЦІЯ_2 строк у десять днів з дня набрання рішенням суду законної сили для подання звіту про виконання рішення.

6. Попередити Львівський обласний військовий комісаріат про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );
Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд. 6 ; ідентифікаційний код 00034022);
ІНФОРМАЦІЯ_3 (79005, м. Львів, вул. Івана Франка, буд. 25; ідентифікаційний код 08412340).

Суддя В.А. Кузьменко