Справа № 815/1768/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/1768/18

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В. Дата і місце ухвалення: 03.08.2018р., м.Одеса

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря: Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування пункту 1 Наказу "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УКР ГУНП в Одеській області" від 30.03.2017р. №1015,-

В С Т А Н О В И В:

17.04.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування пункту 1 Наказу "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УКР ГУНП в Одеській області" від 30.03.2017р. № 1015, згідно якого позивачу оголошено сувору догану.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Апелянт посилається на те, що вказане рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповним зясуванням судом обставин справи.

Позивач вважає, що в її діях відсутній склад дисциплінарного проступку, а тому притягнення її до дисциплінарної відповідальності є незаконним. Апелянт посилалась на те, що залучення до проведення службових розслідувань працівників підрозділів внутрішньої безпеки може відбуватись лише у разі, якщо такий підрозділ є у штатному розписі, а у разі, якщо такого підрозділу немає, то залучення таких працівників можливе лише за рішенням уповноваженої особи, якою в даному випадку є голова Національної поліції.

Також, апелянт посилалась на те, що за наслідками проведення службового розслідування було встановлено, що у діях співробітників сектору кримінальної поліції Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області та співробітників УКР ГУНП в Одеській області вбачались можливі порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, Конституції України та інших правових актів, що тягне за собою кримінальну відповідальність. З огляду на зазначене, матеріали службового розслідування були направлені до Одеської міської прокуратури № 3 для прийняття рішення згідно з вимогами чинного законодавства.

Позивач зазначила, що в ході службового розслідування не виявилось можливим встановити час, місце, спосіб, мотив та мету дій працівників Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області та співробітників УКР ГУНП в Одеській області, які були предметом службового розслідування, наявність причинного звязку між діями вказаних осіб та їх наслідками та інші обставини, встановлення яких є обовязком при проведенні службового розслідування.

На підставі викладеного, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що згідно п. 2 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 30.03.2017 року №1015 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УКР ГУНП в Одеській області» заступнику начальника організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області, майору поліції ОСОБА_2 оголошено сувору догану.

Оскаржуваний позивачем наказ прийнято за результатами проведеного службового розслідування, призначеного на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.02.2017 року №446.

У висновку про результати службового розслідування від 16.03.2017 року було встановлено наступні обставини:

15.12.2016 року до ГУНП в Одеській області надійшов лист ОСОБА_3 внутрішньої безпеки УВБ в Одеській області №1000/42-15/01-2016 (ОСОБА_4 в Одеській області №12419 від 15.12.2016р.), у якому зазначено, що працівниками управління внутрішньої безпеки в Одеській області ДВБ Національної поліції України 06.12.2016 року було здійснено перевірку організації службової діяльності в Портофранківському відділенні поліції Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, за результатами якої виявлено ряд недоліків, у зв'язку з чим викладено прохання організувати проведення службового розслідування із залученням начальника відділу УВБ в Одеській області ДВБ НП України полковника поліції ОСОБА_5, усунути недоліки та вжити заходи дисциплінарного впливу у відношенні винних працівників поліції.

19.12.2016 року начальником Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 до документа №12419 від 15.12.2016 року складено резолюцію щодо організації ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 проведення службового розслідування за участю вказаного працівника УВБ в Одеській області, вжиття відповідних заходів реагування, за результатами поінформування зацікавлених осіб у встановлений законом строк.

В свою чергу, начальником УКР ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 виконання листа УВБ було доручено начальнику організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області (на теперішній час інспектор-черговий чергової частини УОАЗОР) ГУНП ОСОБА_13, яка, в свою чергу, безпосереднє виконання листа доручила заступнику начальника організаційно-методичного відділу УКР майору поліції ОСОБА_2

В ході проведення службового розслідування було встановлено, що остання підготувала проект наказу про проведення службового розслідування за фактами вказаними у листі УВБ в Одеській області ДВБ НП України, однак вимоги резолюції начальника ГУНП не виконала та не вказала у проекті вказаного наказу про залучення співробітників УВБ Одеській області ДВБ НП України до проведення службового розслідування.

Також встановлено, що в ході проведення службового розслідування ОСОБА_2 були підтверджені порушення, скоєні працівниками СКП Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП, які були виявлені співробітниками управління внутрішньої безпеки.

21.01.2017 року за результатами службового розслідування ОСОБА_2 був складений висновок, погоджений начальником УКР ГУНП та затверджений заступником начальника ГУНП майором поліції ОСОБА_7 Однак, з начальником відділу УВБ в Одеській області ДВБ НП України ОСОБА_5 вказаний висновок погоджено не було.

У висновку службового розслідування від 16.03.2017 року, проведеного відносно позивача, зазначено, що не зважаючи на виявлені порушення в діях працівників СКП, ОСОБА_14 не було виконано вимоги п.п. 8.3, 8.4 Інструкції Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230, щодо зазначення конкретних норм законодавства, посадових обовязків, порушених працівниками СКП, їх персональні дані, в чому виражались порушення та пропозиції щодо застосування до винних осіб дисциплінарних стягнень.

У звязку із виявленими порушеннями, за грубе порушення вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006року №3460-ІV, п.п. 4.2, 8.3, 8.4 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 12.03.2013р. №230, що виразилося в ігноруванні вказівки керівництва щодо проведення службового розслідування, із не залученням працівників УВБ в Одеській області, неналежного проведення службового розслідування та оформлення його висновку, не наданні пропозиції щодо притягнення винних до дисциплінарної відповідальності за результатами його проведення позивача і було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

Не погодившись з вказаним наказом в частині пункту 1 щодо оголошення заступнику начальника організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області, майору поліції ОСОБА_2 суворої догани, позивач оскаржила його до суду першої інстанції.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, з огляду на наступне:

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015року №580-VIII (далі Закон № 580).

У пунктах 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580 визначено, що поліцейський зобовязаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва;

При цьому, згідно ст. 19 Закону № 580, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 ст. 19 Закону № 580).

Згідно п.9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року №901-VIII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.04.2006року №3460-ІV (далі Дисциплінарний статут), відповідно до статті 1 якого службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі ст.5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Так, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Дисциплінарним статутом встановлено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні визначено Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013р. №230 (далі Інструкція № 230).

Відповідно до п. 1.2 Інструкції № 230 службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс (п. 2.1 Інструкції).

В даному випадку в ході проведеного службового розслідування за фактами, викладеними у листі УВБ в Одеській області ДВБ НП України від 07.02.2017 року, було встановлено допущення заступником начальником організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області, майором поліції ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, тобто невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

З матеріалів справи вбачається, що після отримання 15.12.2016 року листа УВБ в Одеській області ОСОБА_3 внутрішньої безпеки №1000/42-15/01-2016 начальником Головного управління Національної поліції в Одеській області полковником ОСОБА_6 було складено резолюцію, згідно якої доручено ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 організувати проведення службового розслідування за участю вказаного працівника УВБ в Одеській області (начальника відділу УВБ в Одеській області ДВБ України полковника поліції ОСОБА_5В.), вжиття відповідних заходів реагування, за результатами поінформувати зацікавлених осіб у встановлений законом строк.

Як встановлено в ході розгляду справи, безпосереднє виконання цього завдання, а саме проведення службового розслідування було доручено заступнику начальника організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області, майору поліції ОСОБА_2

Слід зазначити, що відповідно до розділу 12 Інструкції з діловодства в системі Національної поліції, затвердженої наказом Національної поліції України від 20.05.2016 року № 414, доручення (у тому числі усні) Голови Національної поліції України, першого заступника, заступників Голови Національної поліції України, керівників органів та підрозділів поліції, інших посадових осіб оформляються резолюцією.

Резолюція - це зроблений посадовою особою напис на документі, який містить стислий зміст прийнятого нею рішення щодо виконання документа.

Резолюція складається з таких елементів: прізвище та ініціали виконавця (виконавців), зміст доручення (конкретні дії щодо виконання документа), термін виконання, особистий підпис керівника, дата.

Керівники нижчого рівня вчиняють резолюції особисто або визначеними посадовими особами.

Таким чином, резолюція це фактично і є рішення посадової особи, прийняте відносно питання, яке міститься у документі, на якому робиться резолюція.

В ході розгляду справи встановлено, що 23.12.2016р. з урахуванням приписів частини 9 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23.12.2015р. №901-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006р. №3460-ІV, частини 4 статті 7 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2.1, 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 12.03.2013р. №230, у зв'язку з надходженням 20.12.2016р. до ГУНП в Одеській області листа начальника УВБ в Одеській області ДВБ Національної поліції України майора поліції ОСОБА_15 про встановлення фактів порушення норм Кримінального процесуального законодавства України працівниками Портофранківського ВП Приморського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області у ході здійснення перевірки їх організації службової діяльності працівниками УВБ в Одеській області ДВБ Національної поліції України, заступником начальника організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 підготовлено проект Наказу №3276 «Про призначення службового розслідування», яким призначено проведення службового розслідування за вказаним фактом, без залучення до проведення службових розслідувань працівників підрозділу внутрішньої безпеки.

Таким чином, встановлено, що позивач, після отримання документів для виконання не виконала розпорядження начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області полковника ОСОБА_6 щодо залучення до участі у проведенні службового розслідування працівника УВБ в Одеській області (начальника відділу УВБ в Одеській області ДВБ України полковника поліції ОСОБА_5В.), чим порушила службову дисципліну, яка передбачає, в тому числі, обовязок виконувати накази начальників.

Посилання позивача на те, що залучення до проведення службових розслідувань працівників підрозділів внутрішньої безпеки може відбуватись лише у разі, якщо такий підрозділ є у штатному розписі, а у разі, якщо такого підрозділу немає, то залучення таких працівників можливе лише за рішенням уповноваженої особи, якою в даному випадку є голова Національної поліції, є безпідставними та не приймаються до уваги колегією суддів.

Так, Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 року №230, визначено компетенцію окремих підрозділів МВС при проведенні службових розслідувань.

У п. 4.1 вказаної Інструкції встановлено, що проведення службових розслідувань за фактами порушень службової дисципліни, неналежного виконання особами РНС посадових обовязків, втрати службових посвідчень, підготовка за їх результатами висновків та проектів наказів про заходи дисциплінарного впливу до цих осіб здійснюються працівниками тих підрозділів, у яких ці порушення було виявлено.

При цьому, у п. 4.2 Інструкції встановлено, що до проведення службових розслідувань за всіма підставами, визначеними цією Інструкцією, за рішенням уповноважених службових осіб можуть залучатися працівники підрозділів внутрішньої безпеки.

Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що начальники ГУМВС, УМВС мають право призначати службові розслідування стосовно осіб РНС тих органів чи підрозділів внутрішніх справ, діяльність яких вони координують або контролюють.

Таким чином, начальник Головного управління Національної поліції в Одеській області полковник ОСОБА_6 є уповноваженою особою на призначення службового розслідування відносно посадових осіб Портофранківського Відділення поліції Приморького ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та має право приймати рішення про залучення до проведення службових розслідувань працівників підрозділів внутрішньої безпеки.

В свою чергу, посилання позивача на те, що у штатному розписі ГУНП в Одеській області не передбачені підрозділи внутрішньої безпеки, що виключає можливість залучення до проведення службових розслідувань працівників таких підрозділів, також є необґрунтованими.

Згідно п. 3.3 Інструкції проведення службового розслідування доручається працівникам підрозділів внутрішньої безпеки, інспекції з особового складу підрозділів кадрового забезпечення, а якщо такі підрозділи не передбачені штатним розписом, уповноважені на те начальники доручають проведення службових розслідувань найбільш досвідченим працівникам, здатним усебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити обєктивні висновки.

Таким чином, вказаною нормою передбачено саме доручення проведення відповідного службового розслідування підрозділам внутрішньої безпеки, за наявності таких у штатному розписі, а не їх залучення до участі у службовому розслідування. При цьому, вказаною нормою закріплено альтернативу у разі відсутності таких підрозділів у штатному розписі у такому разі проведення службового розслідування доручається найбільш досвідченим працівникам.

В даному випадку, у звязку з відсутністю в штатному розписі ГУНП в Одеській області підрозділу внутрішньої безпеки, проведення службового розслідування відносно посадових осіб Портофранківського Відділення поліції Приморького ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області було доручено заступнику начальника організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області, майору поліції ОСОБА_2

З огляду на зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що позивачем невірно трактуються норми чинного законодавства в частині, що стосується можливості залучення посадових осіб підрозділів внутрішньої безпеки.

Крім того, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про доведення ОСОБА_2 до відома керівництва обґрунтування факту невиконання рішення начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області полковника ОСОБА_6 про залучення до проведення службового розслідування працівника УВБ в Одеській області (начальника відділу УВБ в Одеській області ДВБ України полковника поліції ОСОБА_5В.).

Крім того, в ході проведення службового розслідування встановлено, що не зважаючи на виявлені порушення в діях працівників СКП, ОСОБА_14 не було виконано вимоги п.п. 8.3, 8.4 Інструкції щодо зазначення конкретних норм законодавства, посадових обовязків, порушених працівниками СКП, їх персональні дані, в чому виражались порушення та пропозиції щодо застосування до винних осіб дисциплінарних стягнень.

З матеріалів справи вбачається, що заступником начальника організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_2 відповідно до вимог Наказу ГУНП в Одеській області від 23.12.2016р. №3276 за фактом неналежного виконання службових обов'язків працівниками Портофранківського ВП Приморського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області було проведено службове розслідування, за наслідками якого складено Висновок службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов'язків працівниками Портофранківського ВП Приморського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області від 23.01.2017 року.

Згідно з п.п. 8.3, 8.4 Інструкції № 230 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Також, в описовій частині зазначаються відомості про залучення фахівців та дані про них, висвітлюються подані ними результати.

У резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень, кваліфікації отриманих тілесних ушкоджень, обставин загибелі (смерті) осіб РНС, списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про направлення матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у висновку службового розслідування, складеному за фактом неналежного виконання службових обов'язків працівниками Портофранківського ВП Приморського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області, заступником начальника організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_2, всупереч вимогам п.п.8.3, 8.4 Інструкції №230, не зазначено конкретних норм законодавства, інформації про те чи підтвердились чи спростувались відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, посадових обов'язків, порушених працівниками СКП, іх персональні дані, в чому виражалися порушення та пропозиції щодо застосування до винних осіб дисциплінарних стягнень.

Слід зазначити, що відповідно до вимог Інструкції виконавцю (голові, членам комісії) для проведення ними повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, надається певний перелік прав, якими вони можуть скористатися.

З огляду на зазначене, позивач не була обмежена у проведенні належного, повного та всебічного та обєктивного службового розслідування відносно повідомленого УВБ в Одеській області ДВБ НП України факту неналежного виконання службових обов'язків працівниками Портофранківського ВП Приморського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Відповідно до п.4 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Відповідачем було виконано зазначені вимоги Дисциплінарного статуту та відбирались пояснення від заступника начальника організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_2 з приводу викладених у ОСОБА_3 внутрішньої безпеки УВБ в Одеській області від 07.02.2017р. №87/42-15/01-2017 обставин.

Згідно п. 14 Дисциплінарного статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

З врахуванням тяжкості допущеного позивачем проступку та обставин, за яких його скоєно Головним управлінням Національної поліції в Одеській області було накладено на заступника начальника організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, що не суперечить нормам чинного законодавства.

Судом першої інстанції вірно визнано безпідставними доводи позивача про те, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки здійснено під час перебування її на лікарняному.

Так, з наявних в матеріалах справи копій Довідок про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС від 17.02.2017 року та від 27.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 перебувала на лікарняному у період з 17.02.2017р. по 24.02.2017р. та у період з 27.02.2017р. по 27.03.2017р., тоді як спірний наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності прийнято Головним управлінням Національної поліції в Одеській області 30.03.2017 року.

Наявна в матеріалах справи довідка № 101 Центру первинної медико-санітарної допомоги № 12 ОСОБА_3 охорони здоровя Одеської міської ради про те, що у період з 27.03.2017 року по 12.06.2017 року ОСОБА_2 спостерігалась лікарем вказаної установи не свідчить про перебування позивача на лікарняному.

З огляду на все вищезазначене колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскаржуваний наказ від 30.03.2017р. №1015 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника організаційно-методичного відділу УКР ГУНП в Одеській області, майора поліції ОСОБА_2 у вигляді суворої догани є правомірним і обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України", стосовно того, що хоча пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року і зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_16

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук