Справа № 823/2157/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року справа № 823/2157/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради до ОСОБА_1 про зобов'язання за власний рахунок знести самочинне будівництво, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся відділ державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради з позовом до ОСОБА_1, в якому просить зобов'язати відповідача за власний рахунок знести самочинне будівництво по АДРЕСА_4.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за наслідками позапланової перевірки об'єкта «Будівельні роботи за адресою АДРЕСА_4» щодо дотримання суб'єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів і правил встановлено, що забудовник провів розробку котловану під фундамент будинку, який за класом наслідків належить до СС2, без дозвільних документів, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 27 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466. Згідно з приписом №191 від 19.12.2017 від ОСОБА_1 вимагається усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил у строк до 19.02.2018.

З метою перевірки виконання вимог припису №191 від 19.12.2017, 25 квітня 2018 року позивачем проведено позапланову перевірку об'єкта «Будівельні роботи за адресою АДРЕСА_4», за наслідками якої встановлено, що припис №191 від 19.12.2017 не виконано, що є порушенням п.п. «а», «б» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 3 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553.

Документи, що дають право на виконання будівельних робіт, по спірному об'єкту не зареєстровано. Проведення перебудови збудованого відповідачем майна є неможливим, оскільки останнє збудоване без отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, тобто без врахування державних та громадських інтересів, законних інтересів і вимог власників, користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва, та без документа, який посвідчує право на виконання будівельних робіт, а також без розроблення проектної документації, у зв'язку з чим зазначене збудоване майно не може відповідати стандартам, нормам і правилам, що встановлюють комплекс якісних та кількісних показників та вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації.

У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з позовом про знесення самочинного будівництва та приведення земельної ділянки до попереднього стану.

Ухвалою суду від 17.09.2018 (суддя Руденко А.В.) відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд справи на 22.10.2018 о 14 год.

У судовому зсіданні 22.10.2018 оголошено перерву до 05.11.2018 на 10 год.

Згідно з ухвалою суду від 05.11.2018 суд перейшов у загальне позовне провадження та призначив підготовче засідання на 20.11.2018.

08 листопада 2018 року до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив зобов'язати ОСОБА_1 за власний рахунок знести самочинно збудовану чотириповерхову будівлю по АДРЕСА_4. Заява мотивована тим, що на час розгляду справи судом відповідач на земельній ділянці по АДРЕСА_4 збудував шляхом залиття монолітних конструкцій чотири поверхову будівлю та частково облаштував стіни з піноблоку на трьох поверхах, що підтверджується актом огляду земельної ділянки по АДРЕСА_4, від 06.11.2018.

Ухвалою суду від 20.11.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду 06.12.2018 о 10 год.

Представник позивача належним повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання 06.12.2018 не з'явився, 05 грудня 2018 року до суду направив заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач належним повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив.

Ухвала про перехід із спрощеного провадження до загального від 05.11.2018, ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 20.11.2018 та судові повістки (на 20.11.2018, 06.12.2018) направлені відповідачу за адресою згідно відомостей УДМС України в Черкаській області: АДРЕСА_1, та за адресою будівництва АДРЕСА_4, однак повернуті з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання»

Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Беручи до уваги вказані приписи, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явились у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Беручи до уваги заяву позивача та неявку відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, доводи позивача, викладені у позовній заяві, суд встановив наступне.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 20.10.2017 земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,011 га в АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_1 з 30.11.2016.

На підставі наказу відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради №345 від 11.12.2017, 19 грудня 2017 року посадовою особою відділу ДАБК Уманської міської ради проведено позапланову перевірку на об'єкті «Будівельні роботи за адресою АДРЕСА_4» щодо дотримання суб'єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів і правил.

За наслідками перевірки складено акт №293, в якому встановлено, що забудовник провів розробку котловану під фундамент будинку, який за класом наслідків належить до СС2 без дозвільних документів, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 27 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт".

За результатами перевірки складено протокол №129 про адміністративні правопорушення від 19.12.2017; припис №190 про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 19.12.2017, яким вимагається зупинити виконання будівельних робіт на об'єкті «Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_4»; припис №191 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 19.12.2017, в якому вимагається усунути допущені порушення до 19.02.2018, які були підписані відповідачем.

Згідно з постановою №129 по справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2017 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн, який був сплачений за відповідачем 22.12.2017, що підтверджується копіями банківських квитанцій №0.0.924298749.2 та №0.0.924297815.2.

Згідно з довідкою відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради від 23.05.2018 №687 ні містобудівні умови, ні будівельний паспорт забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 не видавались.

На підставі наказу відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради №189 від 11.04.2018, 25 квітня 2018 року посадовою особою відділу ДАБК Уманської міської ради проведено позапланову перевірку на об'єкті «Будівельні роботи за адресою АДРЕСА_4» щодо виконання суб'єктом містобудування ОСОБА_1 вимог припису №191 від 19.12.2017.

За наслідками перевірки складено акт №70, в якому встановлено, що станом на 25.04.2018 вимоги припису №191 від 19.12.2017 не виконано, що є порушенням п.п. «а», «б» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 3 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553.

За результатами перевірки складено протокол №26 про адміністративні правопорушення від 25.04.2018 та постанова №26 по справі про адміністративне правопорушення від 25.04.2018, за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800,00 грн. Вказані документи підписані відповідачем.

Згідно з довідкою відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради №659 від 31.10.2018 станом на 31.10.2018 самочинне будівництво по АДРЕСА_4 існує, а саме: збудовано чотири поверхи та будівельні роботи тривають, що підтверджується матеріали фотофіксації; документи, що дають право на виконання будівельних робіт, відділом не реєструвались.

З метою знесення самочинно збудованого будівництва та приведення земельної ділянки до попереднього стану позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основи містобудування" від 16.11.1992 №2780-XII (далі - Закон № 2780-XII) містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Частинами першою та другою статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 № 687-XIV визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: 3) виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; 4) перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п.п. «а» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону №3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 (далі - Закон №3038-VI) проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно з п.п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після: видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Частина 7 статті 34 Закону №3038-VI визначає, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини першої статті 376 Цивільного Кодексу житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Підстави для знесення об'єкта самовільного будівництва визначені у частині сьомій статті 376 Цивільного кодексу України.

Так, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливою або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Пункт 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначає, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

Відповідно до положень статті 38 Закону N 3038-VI право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою.

При розгляді позовів про знесення самочинно збудованого об'єкта нерухомості суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливо лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо притягнення винної особи до відповідальності.

Судом встановлено, що з 30 листопада 2016 року ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, кадастрові номери НОМЕР_2 та НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_4, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 20.10.2017.

На земельній ділянці по АДРЕСА_4 власник - ОСОБА_1 збудував шляхом залиття монолітних конструкцій чотириповерхову будівлю та частково облаштував стіни з піноблоку на трьох поверхах, що підтверджується актом огляду земельної ділянки по АДРЕСА_4, від 06.11.2018, та матеріалами фотофіксації.

Будівельні роботи за адресою АДРЕСА_4, проведено відповідачем за відсутності документів, які надають право на проведення будівельних робіт.

Після проведення перевірки і винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності відповідачем не вжито заходів для отримання вказаних документів та приведення проведених робіт до вимог закону, тому здійснення відповідачем перебудови зведеної споруди відповідно до державних норм та будівельних правил є неможливим.

Враховуючи неможливість здійснення перебудови самочинно збудованого відповідачем об'єкта, та з огляду на здійснені позивачем у справі усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача знести самочинно збудовану чотириповерхову будівлю по АДРЕСА_4.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради (вул. Кизила Андрія, 3а, м. Умань, Черкаська область, 20300, ) до ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про зобов'язання за власний рахунок знести самочинне будівництво, задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за власний рахунок знести самочинно збудовану чотири поверхову будівлю по АДРЕСА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Руденко