Справа № 686/9865/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/9865/18

Головуючий у 1-й інстанції: Чевилюк З.А.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

22 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Хмельницькій області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Віньковецькому, Волочиському, Городоцькому, Деражнянському, Летичівському, Хмельницькому, Ярмолинецькому районах та у м. Хмельницькому управління з контролю за виконанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Гаврищук Валентини Володимирівни, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Хмельницька місцева прокуратура, Хмельницькій обласний академічний музично-драматичний театр імені м. Старицького, приватне підприємство "Земельно-аграрний центр "Карат" про визнання протиправним та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 53-1 КУпАП та визнати протиправним та скасувати постанову про закриття справи № 128-ДК/0042По/08/01/-18 від 12 квітня 2018 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 12 квітня 2018 року державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель управління Держземінспекції Головного управління Держкомзему у Хмельницькій області складено протокол про адміністративне правопорушення № 128-ДК/0047П/07/01/-18 відносно позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 53-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 128-ДК/0047П/07/01/-18 встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2, як директор суші-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", самовільно зайняв земельну ділянку по АДРЕСА_1, що належить на праві постійного користування Хмельницькому обласному академічному музично-драматичному театру імені М.Старицького, шляхом розміщення на ній суші-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" та дерев'яної конструкції (альтанки) з фонтаном, чим порушив вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України та вчинив правопорушення, передбачене статті 53-1 КУпАП.

12 квітня 2018 року позивач отримав протокол про адміністративне правопорушення №128-ДК/0047П/07/01/-18 . В цей же день оформлено постанову про закриття справи №128-ДК/0047П/07/01/-18 щодо позивача у зв'язку з висновком про наявність в порушенні ознак злочину, відповідальність за який передбачена статтею 197-1 Кримінального кодексу України, оскільки розмір заподіяної шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,2368 га складає 90721 грн.

Постановою від 07 серпня 2018 року закрито кримінальне провадження за відсутністю в діянні складу злочину за вищевказаним фактом перевірки.

Відповідно до постанови Хмельницької місцевої прокуратури від 27 серпня 2018 року скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 07 серпня 2018 року.

Також встановлено, що позивач користувався земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 від 29 квітня 2014 року, площею 594,1 кв.м. на підставі договору оренди з Хмельницьким обласним академічним музично-драматичним театром ім. М.Старицького, який визнано недійсним рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15 грудня 2014 року у справі №924/1514/14.

Господарський суд дійшов висновку, що театр передав позивачу в строкове платне користування майно без достатньої правової підстави, а тому є підстави визнати його недійсним відповідно до частини 1 статті 227 Цивільного кодексу України.

Вважаючи протокол та постанову про адміністративне правопорушення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх оскарження.

Суд першої інстанції частково задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що факт самовільного зайняття земельної ділянки не встановлений.

При вирішенні спору суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з статтею 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Положеннями пункту "б" частини 1 статті 211 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, за самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно з статтею 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Надаючи правову оцінку доводам апелянта стосовно правомірності винесення постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Статтею 253 КУпАП передбачено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Згідно частини 2 статті 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що постановою №128-ДК/0047П/07/01/-18 закрито справу щодо позивача у зв'язку з висновком про наявність в порушенні ознак злочину, відповідальність за який передбачена статтею 197-1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 197-1 Кримінального кодексу України самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, - карається штрафом від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців.

Шкода, передбачена частиною 1 цієї статті, визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (примітка статті 197-1 Кримінального кодексу України).

Таким чином, порушення, встановлені за результатами перевірки, мають ознаки злочину, відповідальність за який передбачено статтею 197-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, справу про адміністративне правопорушення закрито, а матеріали справи направлено до Хмельницької місцевої прокуратури у Хмельницькій області відповідно до норм КУпАП.

Таким чином, колегія суддів вважає, що за наявності відповідних повноважень для передання матеріалів справи на розгляд органу досудового розслідування відповідачем прийнято законну та обґрунтовану постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, яка в повній мірі узгоджується з вимогами статей 253, 284 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови від 12 квітня 2018 року відповідач діяв у спосіб, на підставі, та у межах повноважень, що встановлені законом, що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції в цілому, однак апелянт не наводить підстав для скасування рішення суду в частині де судом відмовлено в задоволенні позову.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року скасувати в частині визнання протиправною та скасування постанови про закриття справи № 128-ДК/0042По/08/01/-18 від 12 квітня 2018 року.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в цій частині.

В іншій частині рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.