Справа № 140/2689/18
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 січня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2689/18

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ф. А. Волдінер, вивчивши позовну заяву Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по фінансових санкціях,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Волинській області звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по фінансових санкціях в сумі 10 000,00 грн. до місцевого бюджету.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (із зазначенням способу їх усунення) - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач ухвалу про залишення позовної заяви без руху отримав 26.12.2018 року, що стверджується повідомленням про вручення (отримання) документів.

Разом з тим, 03.01.2019 року представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору на реєстраційному рахунку Головного управління ДФС у Волинській області.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 КАС України.

Як визначено частиною другою статті 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулась із відповідною заявою (частина шоста статті 121 КАС України).

Слід зауважити, що продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору. Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, Головне управління ДФС у Волинській області, маючи намір подати позовну заяву, повинен був вчинити усі можливі та залежні від нього дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно оплати судового збору. Проте Головним управлінням ДФС у Волинській області не надано жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних дій, спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно сплати судового збору.

Крім того, обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є підставою для продовження строку на усунення недоліків позовної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 22.12.2018 року у справі №820/6659/17, від 21.12.2018 року у справі №826/12798/17.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви слід відмовити, оскільки таке клопотання позивача є необґрунтованим та до того ж не підтверджується жодними доказами.

Станом на 08.01.2019 року на адресу суду не надійшло будь-яких документів на усунення недоліків позовної заяви, зокрема, документу про сплату судового збору.

Як встановлено пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у строк, встановлений судом, то її слід повернути позивачеві.

Керуючись статтями 121, 169, 248, 256, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Волинській області про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви відмовити.

Позовну заяву Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по фінансових санкціях і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Ф.А. Волдінер