Справа № 823/1309/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1309/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Епель О.В.,

Степанюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 02.03.2018 № 80 о/с (по особовому складі), в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 (через скорочення штатів або проведення організаційних заходів) Закону України «Про Національну поліцію» з посади начальника сектору Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області з 02.03.2018;

- поновити позивача з 02.03.2018 на службі в Національній поліції на посаді начальника сектору Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області;

- стягнути з ГУНП в Черкаській області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 02.03.2018 по час ухвалення рішення суду.

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на службі в Національній поліції на посаді начальника сектору Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць;

- стягнути з відповідача витрати на правову допомогу згідно Закону України №4191-VІ від 20.12.2011 «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» на користь позивача.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку із повторною неявкою позивача.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 03.10.2018 позивач та його дружина повістку не отримували, при цьому зазначає, що 05.10.2018 позивач до суду направив телеграму про перенесення розгляду справи у зв'язку з хворобою.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи сторони до суду не прибули, тому, відповідно до ст.311 КАС України, апеляційну скаргу розглянуто в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з наступного.

Так, ухвалою судді від 16 квітня 2018 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 7 травня 2018 року о 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 07 травня 2018 року, із занесенням до протоколу судового засідання, змінено розгляд справи по суті на підготовче провадження та ухвалою від 07 травня 2018 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів, а підготовче засідання призначено на 04 липня 2018 року о 10 год. 00 хв.

Ухвалами суду із занесенням до протоколу судового засідання від 04.07.2018, від 19.07.2018, 23.07.2018, 02.08.2018 оголошувались перерви в підготовчому засіданні.

Наступне підготовче засідання у справі призначено на 27 вересня 2018 року на 11 год 30 хв.

У підготовче засідання 27 вересня 2018 року позивач та його представник не з'явились. Водночас, 26 вересня 2018 року представник позивача подав до суду клопотання про відкладення засідання на іншу дату, у зв'язку з його зайнятістю в інших судових процесах, при цьому, просив не призначати судові засідання на 28.09.2018, з 01 по 05, 10, 11, та з 15 по 30 жовтня 2018 року.

Доказів поважності своєї відсутності у підготовчому засіданні позивачем та його представником надано не було.

В той же час, з урахуванням поданого клопотання, ухвалою суду першої інстанції від 27 вересня 2018 року відкладено підготовче засідання у справі на 09 жовтня 2018 року о 14 год. 30 хв.

Копію цієї ухвали позивач отримав 03.10.2018, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №634 (т. 2, а.с. 163).

Окрім цього, про дату, час і місце проведення підготовчого засідання позивач повідомлений секретарем судового засідання телефонограмою від 05 жовтня 2018 року за телефонним номером 097-230-62-82, вказаним у позовній заяві (а.с.162 том 2).

При цьому, 08 жовтня 2018 року до суду першої інстанції надійшло електронне повідомлення №3 від 06.10.2018 з установи зв'язку від ОСОБА_3, відповідно до якого останній просив відкласти розгляд справи у зв'язку з хворобою, зайнятістю захисника та просив не призначати засідання з 09 по 31 жовтня 2018 року, з 05 по 12 листопада 2018 року.

Доказів поважності своєї відсутності в підготовчому засіданні ні позивач, ні його представник не надали.

Таким чином, у зв'язку із неявкою в судові засідання 27 вересня 2018 року та 09 жовтня 2018 року належним чином повідомлених про розгляд справи позивача та/або його представника, позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з частиною п'ятою ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Крім того, відповідно до п. 4 частини першої ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Тобто, обов'язковою умовою для застосування такої підстави залишення адміністративного позову без розгляду є саме повторна неявка позивача в судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин. Зазначені наслідки настають, якщо позивач не з'явився вдруге (тобто повторно) без поважних причин і від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Під повторністю неприбуття в судове засідання позивача необхідно розуміти неприбуття в судове засідання позивача чи його представника двічі чи більше разів. Поважність причин неприбуття оцінюється судом у кожному конкретному випадку окремо з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані захворювання, що перешкоджає прибуттю до суду, відрядження, несвоєчасне отримання повістки тощо за умови надання належних доказів в підтвердження наведених обставин.

Отже, при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави слід відповісти на такі питання: чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз; чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини; чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п'ятою статті 205, пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;

ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Отже, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального закону, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також з'ясувати, чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 19.09.2018 у справі №826/10538/17 (провадження №К/9901/54003/18).

Так судом встановлено, що належним чином повідомлений про судові засідання 27.09.2018 та 09.10.2018, позивач до суду не з'являвся, доказів поважності своєї відсутності в підготовчих засіданнях не надав, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної ухвали, у судовому засіданні 09.10.2018 представник відповідача проти залишення позовної заяви без розгляду не заперечував, вимоги щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів не заявляв.

В той же час, суд першої інстанції прийшов до висновку, що неявка позивача чи його представника перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки його присутність є необхідною умовою дотримання принципу рівності усіх учасників справи перед законом і судом. Більш того, предметом спору у справі є відносини публічної служби, що враховуючи характер спірних правовідносин та обставину звільнення позивача зі служби, передбачає необхідність надання особистих пояснень з метою встановлення усіх фактичних обставин у справі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що 03.10.2018 позивач та його дружина повітку не отримували, що підтверджується довідкою місцевої установи поштового зв'язку, при цьому зазначає, що йому невідомо, хто отримав 03.10.2018 копію ухвали суду від 27.09.2018.

Однак, вказаної довідки суду апеляційної інстанції позивачем не надано.

Також, в апеляційній скарзі позивач наголошує, що 05.10.2018 ОСОБА_3 направив до суду телеграму про перенесення слухання справи у зв'язку з хворобою, що підтверджується медичною довідкою.

Однак, такої довідки апелянтом до апеляційної скарги також надано не було.

В той же час, до апеляційної скарги надано медичну карту амбулаторного хворого, відповідно до якої ОСОБА_3 відвідував лікаря 30.09.2018 та 10.10.2018. При цьому, доказів його госпіталізації позивачем не надано.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.В.Епель

А.Г.Степанюк