Справа № 0740/1082/18
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2018 року м. Ужгород№ 0740/1082/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Костелей І.Ф.

за участю:

позивача: представник - ОСОБА_1,

відповідача: представник - Гончарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Першого заступника начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицика Василя Івановича про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Першого заступника начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицика Василя Івановича, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову першого заступника начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицика В.І. від 25.09.18 №ЗК431/216/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-194 про накладення на позивача штрафу в розмірі 223380,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в ході проведеного інспекційного відвідування посадовими особами Управління Держпраці у Закарпатській області виявлено порушення вимог ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме, встановлено, що позивач залучала до роботи фізичних осіб без укладення з ними трудового договору. У зв'язку з чим відповідачем прийнято оскаржене рішення та застосовано до позивача фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 223380,00 грн., а також винесено припис про усунення виявлених порушень. Однак висновки посадових осіб відповідача, на підставі яких було прийнято оскаржене рішення, вважає помилковими, оскільки на момент проведення перевірки в кафе вона не була присутня та не могла надати необхідні пояснення та документи. Із зазначеними в акті працівниками позивач 01 вересня та 03 вересня 2018 року уклала цивільно-правові договори, а лист Пенсійного фонду, на який посилається відповідач, не може бути належним доказом, оскільки в ньому зазначено період до 28 серпня 2018 року включно. Окрім того, посадовими особами відповідача в порушення норм Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509 не було завчасно повідомлено про розгляд справи про накладення штрафу, а такий проведено без її участі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року задоволено заяву ФОП ОСОБА_3 та забезпечено даний адміністративний позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Закарпатській області Грицика В.І. від 25.09.18 №ЗК431/216/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-194 - до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві, та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у засіданні суду 26 грудня 2018 року проти позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву №07-11/4260 від 06.11.2018 р. Зокрема вважає, що інспекційне відвідування позивача проведено на підставі наявних повноважень та в порядку, встановленому законом, за результатами якого виявлено факт використання праці фізичних осіб, яка збігається з видом економічної діяльності позивача, без укладення трудового договору. Факт роботи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в барі "ІНФОРМАЦІЯ_1", в якому здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, підтверджується письмовими поясненнями останніх. Посилання позивача на укладені цивільно-правові договори вважає безпідставними, оскільки на момент проведення інспекційного відвідування їх не існувало. Окрім того, стверджує, що такі договори мають ознаки трудового характеру та не можуть вважатися цивільно-правовими угодами, оскільки їх предметом є процес праці, а не її кінцевий результат.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та покази свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що посадовими особами Управління Держпраці у Закарпатській області на підставі наказу «Про проведення інспекційних відвідувань» від 29.08.2018 р. №164, виданого на підставі листа ВК Ужгородської міської ради №2225/03-11 від 07.08.2018 р. та інформації ГУ ПФУ в Закарпатській області №11755 від 28.08.2018 р., та направлення на проведення інспекційного відвідування №1022 від 31.08.2018 р. у період з 03 вересня 2018 року по 04 вересня 2018 року проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.), яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та здійснює підприємницьку діяльність у барі «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою: АДРЕСА_2 (акр. спр. 62 - 64; 67).

За результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт №ЗК431/216/АВ від 04 вересня 2018 року (арк. спр. 68 - 73), відповідно до якого встановлено, що ФОП ОСОБА_3 03 вересня 2018 року допустила до роботи без належним чином укладеного трудового договору в барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а відтак порушила вимоги ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.

Вказані висновки посадових осіб відповідача базуються на тому, що при проведенні інспекційного відвідування в барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» були присутні зазначені особи. В своїх письмових поясненнях ОСОБА_6 повідомила посадових осіб, що трудовий та цивільно-правовий договір не укладала, а вийшла допомогти по роботі на кухні на прохання ОСОБА_7 ОСОБА_5 також пояснила, що стажується в барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» 4 дні, проте ні трудовий, ані цивільно-правовий договір не укладала, заробітну плату не отримувала. Хоча 03 вересня 2018 року ФОП ОСОБА_3 надала цивільно-правові договори, укладені із зазначеними особами 01 та 03 вересня 2018 року, проте відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №11755 від 28.08.2018 р., позивач за період з 01.01.2018 р. по. 28.08.2018 р. трудові та цивільно-правові договори не укладала.

На підставі висновків акту перевірки та фактів встановлення допуску до роботи фізичних осіб без укладення трудового договору та оформлення трудових відносин у встановленому законом порядку, головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Сумарою А.Ф. винесено припис про усунення виявлених порушень №ЗК431/216/АВ/П від 13 вересня 2018 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_3 зобов'язано укласти трудові договори з найманими працівниками в письмовій формі та видати наказ у строк до 21 вересня 2018 року (акр. спр. 99 - 100).

Також головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Сумарою А.Ф. складено протокол про адміністративне правопорушення №ЗК431/216/АВ/П /ПТ від 13 вересня 2018 року (арк. спр. 101 - 103).

Розглянувши акт інспекційного відвідування від 04 вересня 2018 року №ЗК431/216/АВ начальник Управління Держпраці у Закарпатській області прийняв рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ЗК431/216/АВ /П/ПТ-ТД від 13 вересня 2018 року (арк. спр. 66).

В наданих письмових запереченнях б/н від 07 вересня 2018 року адвокат ФОП ОСОБА_3 повідомив Управління Держпраці у Закарпатській області про те, що з вказаними в акті перевірки особами укладені цивільно-правові договори від 01.09.2018 р. та 03.09.2018 р., що може підтвердити кухар ОСОБА_8, з яким також 31.08.2018 року був укладений цивільно-правовий договір, з врахуванням чого останнього до акту перевірки включено не було (акр. спр. 85).

За результатами розгляду справи про накладення штрафу на підставі акту інспекційного відвідування від 04 вересня 2018 року №ЗК431/216/АВ перший заступник начальника Управління Держпраці у Закарпатській області виніс постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗК431/216/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-194 від 25.09.2018 р., якою на ФОП ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 223380,00 грн. (акр. спр. 22 - 23).

Не погоджуючись з прийнятим посадовими особами Управління Держпраці у Закарпатській області рішенням, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Ст. 259 Кодексу законів про працю України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 5 п. 4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 №340, Управління Держпраці у Закарпатській область здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Порядок №295).

П. 2 Порядку №295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, в тому числі, інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Виключні підстави для проведення інспекційного відвідування посадовими особами Управліннями Державної служби України з питань праці передбачені п. 5 Порядку №295. Так, інспекційні відвідування проводяться:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

6) за інформацією:

Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;

ДФС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;

- роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної;

- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;

- працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу законів про працю України та Закону України "Про відпустки");

- роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;

- роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Зазначений перелік підстав є вичерпний. За наявності однієї з вказаних підстав керівник органу контролю, його заступник має право прийняти рішення про проведення відповідного заходу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 було проведено на підставі отриманої на запит Управління Держпраці в Закарпатській області інформації від Виконавчого комітету Ужгородської міської ради №2225/03-11 від 07.08.2018 року про суб'єктів господарювання, які функціонують на території м. Ужгорода та отримували дозволи на роботу в цілодобовому режимі (арк. спр. 64, 84), а також листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №11755/04.03 від 28.08.2018 р., про те, що ФОП ОСОБА_3 працю найманих працівників не використовує, за період з 01.01.2018 р. по теперішній час цивільно-правові угоди не укладала (акр. спр. 83).

Проте суд вважає, що вказані листи не є належною підставою в розумінні п. 5 Порядку №295 для призначення проведення інспекційного відвідування, оскільки не містять відомостей про порушення ФОП ОСОБА_3 законодавства про працю.

Ст. 19 Конституції України зобов'язує Управління Держпраці в Закарпатській області як суб'єкта владних повноважень діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому якщо закон не містить такої підстави для проведення відповідного контрольного заходу, то проведення перевірки не може вважатися законним. Відповідач у межах своїх повноважень повинен діяти відповідно до закону і саме через призму цього принципу має приймати всі свої рішення.

Суд враховує, що у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов'язків.

Відповідно до п. 6 Порядку №295, під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об'єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (ч. 19 Порядку №295).

Згідно з нормами п. 27 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

П. 29 Порядку №295 визначено, що заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Оскаржені рішення відповідача були прийняті на підставі висновків посадових осіб Управління Держпраці у Закарпатській області про порушення ФОП ОСОБА_3 вимог законодавства про працю, а саме, фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору.

Нормами ст. 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КЗпП України, працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Ст. 21 КЗпП України надано визначення поняттю «трудовий договір», відповідно до якого таким є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Норми ст. 265 КЗпП України передбачають відповідальність за порушення законодавства про працю. Так, зокрема, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, в тому числі, в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та ч.ч. 2-7 ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення", регулюється Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 (далі - Порядок №509).

Так, відповідно до абз. 2 п. 2 Порядку №509, штрафи можуть бути накладені, в тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (п. 3 Порядку №509).

Абз. 2 п. 8 Порядку №509 передбачено, що за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в п. 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють трудові правовідносини, суд дійшов висновку, що такими є правовідносини, що виникають між роботодавцем та працівником в процесі реалізації гарантованого права останнього на працю.

Таким чином, суб'єктами трудових відносин є, з одного боку, працівник, а з другого - роботодавець. Працівником є фізична особа, що перебуває в трудових відносинах з роботодавцем на підставі укладеного трудового договору і завдяки своїй праці виконує певну трудову функцію за що отримує заробітну плату. В свою чергу, роботодавцем є власник підприємства, установи, організації чи фізична особа-підприємець, яка відповідно до законодавства використовує найману працю.

Враховуючи вищенаведений суб'єктивний склад трудових правовідносин, суд вважає, що для встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору, посадові особи відповідача повинні довести наявність трудових відносин між працівником та роботодавцем.

Допитані в якості свідків кухар ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили суд, що 03 вересня 2018 року, коли проводилося інспекційне відвідування, бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» був зачинений на санітарну годину, діяльності щодо приготування їжі та обслуговування клієнтів не здійснювалася. Вказана обставина не була спростована відповідачем жодними належними доказами, зокрема, фіскальними чеками на реалізацію їжі або напоїв або засобами аудіо, фото- та відеотехніки.

Під час допиту свідка ОСОБА_6 свою присутність 03 вересня 2018 року в барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» пояснила тим, що прийшла разом з ОСОБА_7 (родичкою ФОП ОСОБА_3.) ознайомитися з умовами роботи для можливого подальшого працевлаштування.

Окрім того, у своїх письмових поясненнях фізичні особи повідомили посадових осіб відповідача про те, що заробітної плати від ФОП ОСОБА_3 вони не отримували.

Суд вважає, що для притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності, передбаченої ст. 265 КЗпП України, посадові особи уповноваженого органу повинні довести належними та допустимими доказами факт допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. Проте як вбачається з наданих до суду матеріалів інспекційного відвідування додержання законодавства про працю ФОП ОСОБА_3, висновки інспекторів праці базуються виключно на припущеннях стосовно того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконували трудові функції в барі «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до пп. 6 п. 11 Порядку №295, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті (п. 22 Порядку №295).

Отже, законодавством надано посадовим особами уповноваженого органу широкий спектр засобів для встановлення та доведення фактів порушення об'єктом перевірки вимог трудового законодавства, що повинні лягти в основу наведених в акті висновків.

Згідно з актом №ЗК431/216/АВ від 04 вересня 2018 року процес відвідування зафіксовано засобами фототехніки. Разом з тим, як вбачається з долучених до матеріалів копій фотографій, які, на думку відповідача, фіксують факт використання праці ОСОБА_5 та ОСОБА_6, такі засвідчують виключно присутність останніх в барі «ІНФОРМАЦІЯ_1», а не виконання ними трудових функцій.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що одягнула шапочку та фартух, в яких вона була зафіксована на фотографіях, оскільки зайшла ознайомитися з роботою кухні, а відсутність таких згідно з санітарними нормами забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Тому суд вважає не доведеним належними та допустимими доказами факт використання ФОП ОСОБА_3 праці ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Разом з тим, суд зазначає, що для застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 265 КЗпП України, необхідним є наявність в діях (бездіяльності) суб'єкта господарювання складу правопорушення, передбаченого абз. 1 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.

У зв'язку з чим, враховуючи недоведеність належними та допустимими доказами факту скоєння ФОП ОСОБА_3 такого правопорушення, суд вважає, що оскаржена постанова є такою, що прийнята всупереч норм чинного законодавства, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно норм ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищенаведене обставини справи та норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що здійснюючи інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 без наявності передбачених законодавством підстав та приймаючи рішення про притягнення її до відповідальності, відповідач діяв всупереч законодавчо встановленого порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Першого заступника начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицика Василя Івановича (місцезнаходження: вул. Минайська, буд. 16, м. Ужгород, Закарпатська область, 88018, код ЄДРПОУ - 39795035) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати постанову першого заступника начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицика В.І. від 25.09.18 №ЗК431/216/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-194 про накладення на позивача штрафу в розмірі 223380,00 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Минайська, буд. 16, м. Ужгород, Закарпатська область, 88018; код ЄДРПОУ - 39795035) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) сплачений судовий збір в розмірі 2234,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

Повний текст рішення виготовлено 08 січня 2019 року.

СуддяР.О. Ващилін