Справа № 826/15670/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 січня 2019 року № 826/15670/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління МВС України в місті Києві

Головного управління Національної поліції у місті Києві

про визнання протиправним та скасування наказу № 37 о/с від 28.08.2018 року, зобов'язання вчинити дій

Суд прийняв до уваги таке.

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1, позивач) з позовом до Головного управління МВС України в місті Києві, Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві № 37 /с від 28.08.2018 року в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 з 22.08.2017 з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУМВС України в м. Києві у Запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів);

поновити ОСОБА_1 на посаді посади оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУМВС України в м. Києві та зарахувати трудовий стаж з 28.08.2018 року;

зобов'язати Головне управління МВС України в місті Києві розглянути рапорт поданий в листопаді 2015 року старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві про звільнення за пунктом 64 "з" у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв'язку із виявленням бажання ходити службу в Національній поліції у місті Києві;

призначити на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві;

стягнути з Головного управління МВС України в місті Києві на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.08.2018 року по день прийняття рішення судом з розрахунку середнього забезпечення;

стягнути з Головного управління МВС України в місті Києві на користь позивача заборгованість по заробітній платі за весь час затримки по виплаті в період з 03.05.2017 року по 27.08.2018 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що, на думку позивача, його було протиправно, без наявності законних підстав, звільнено майора міліції ОСОБА_1 з 22.08.2017 з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУМВС України в м. Києві у Запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів).

В ході судового розгляду представник позивача позов підтримав повністю.

Відповідачі проти задоволення позову заперечували, про що ними було наголошено, зокрема, в поданих до суду відзивах на позовну заяву, з огляду на безпідставність позиції позивача, оскільки оскаржуване рішення та дії щодо звільнення позивача були вчинені на підставі вимог чинного законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.01.2019 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання Головне управління МВС України в місті Києві розглянути рапорт поданий в листопаді 2015 року старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві про звільнення за пунктом 64 "з" у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв'язку із виявленням бажання ходити службу в Національній поліції у місті Києві.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з 2002 року по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ. Остання посада - старший оперуповноважений сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУМВС України в м. Києві.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 06 листопада 2015 року №1017 о/с "Щодо особового складу", згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України "Про національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено у запас Збройних сил по Управлінню Державної автомобільної інспекції за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, начальника сектору охорони громадського порядку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2017 № 826/25887/15 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУМВС України в м. Києві №1017 о/с від 06.11.2015 року в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ. Поновлено ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ України в Міністерстві внутрішніх справ України на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві. Зобов'язано Головне управління МВС України в місті Києві розглянути рапорт поданий в листопаді 2015 року старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві про звільнення за пунктом 64 "з" у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв'язку із виявленням бажання ходити службу в поліції. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в місті Києві розглянути кандидатуру ОСОБА_1 старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", у Головному управлінні Національної поліції в місті Києві та видати відповідний наказ з цього приводу. Зобов'язано Головне управління Національної поліції у місті Києві виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 79 371,36 грн. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 року змінено постанову Окружного адміністративного суду міста Києва в частині суми виплати.

На виконання вказаної постанови суду Наказом ГУ МВС України в м. Києві № 19 о/с від 03.05.2017 ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУ МВС України в м. Києві із 06.11.2015 року. Також, Наказом голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України в місті Києві від 09.08.2017 року № 29 о/с на підставі вказаних судових рішень ОСОБА_1 призначено виплату суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 79 362,92 грн.

В подальшому, відповідно до витягу з Наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 22.08.2018 № 37 о/с "Щодо особового складу", відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено у запас Збройних сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) майора міліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУ МВС України в м. Києві.

Вважаючи наказ відповідача 1 від 22.08.2018 року № 37 о/с протиправним, позивач оскаржив його до суду та просив поновити його на посаді.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача виходячи з наступного.

Відповідно до п. 8 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Офіційне опублікування вказаного Закону було здійснене 06 серпня 2015 року. Отже, починаючи з вказаної дати, всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Відповідно до п.п. 9, 10 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

З аналізу вказаних правових положень вбачається, що законодавчо встановлені дві підстави для звільнення співробітника міліції зі служби в органах внутрішніх справ України:

1) за власним бажанням співробітника міліції;

2) якщо співробітника міліції не прийнято на службу до поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме листів відповідача, на які позивач посилається як на підтвердження бажання виконати постанову суду № 826/25887/15, якою його було поновлено в органах міліції, дана переписка проводилася виключно в порядку інформування позивача щодо виконання згаданої постанови суду у справі № 826/25887/15, та відношення до даного спору не мають, оскільки, серед іншого, охоплюють й інший період часу. Суд звертає увагу, що на виконання зазначеної постанови суду ОСОБА_1 наказом від 09.08.2017 року № 29 о/с було поновлено на службі в органах міліції, а також виплачено грошове забезпечення, що сторонами не заперечується.

Судом критично оцінюються посилання позивача на долучені ним до матеріалів справи копії листів відповідача щодо виконання постанови суду у справі № 826/25887/15, з яких, на думку позивача, вбачається його бажання продовжувати службу в поліції після її утворення, оскільки вказана переписка велася виключно на інформування позивача щодо виконання постанови про поновлення його на службі в міліції. Питання щодо його влаштування та проходження служби в поліції вирішено постановою суду № 826/25587/15, якою суд зобов'язав Головне управління МВС України в місті Києві розглянути рапорт поданий в листопаді 2015 року старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві про звільнення за пунктом 64 "з" у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв'язку із виявленням бажання ходити службу в поліції; зобов'язав Головне управління Національної поліції в місті Києві розглянути кандидатуру ОСОБА_1 старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", у Головному управлінні Національної поліції в місті Києві та видати відповідний наказ з цього приводу.

З матеріалів справи вбачається, що питання подальшого проходження служби в органах поліції ОСОБА_1 вирішено роботодавцем, повідомлено про ліквідацію органів міліції, які не передбачають правонаступництва. Однак, у зв'язку з відмовою позивача ознайомлюватися з вказаним попередженням про ліквідацію ГУ МВС у м. Києві, повне скорочення штатів, та подальше звільнення ОСОБА_1, відповідачем складено Акт про відмову від підпису попередження б/н від 26.06.2018.

Суд також відхиляє посилання позивача щодо протиправності дій відповідача щодо не встановлення відповідачем відповідності/не відповідності його для проходження служби в поліції, оскільки відповідно до Закону «Про Національну поліцію», положення Про ГУ МВС у м. Києві такими повноваженнями ГУ МВС в місті Києві (її ліквідаційна комісія) не наділена, а вказану відповідність осіб, які бажають проходити службу в поліції та подали відповідні документи встановлюють Атестаційні комісії відповідних рівнів.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2018 року позивача було попереджено про те що його посаду, на яку його поновлено, скорочено (копія попередження долучена до матеріалів справи). Роз'яснено, неможливість подальшого використання на службі в органах внутрішніх справ. Також роз'яснено його право взяти участь у конкурсі на зайняття вакантних посад, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

Проте, відповідно до акту від 26.06.2018 ОСОБА_1 відмовився від підпису попередження.

Отже, як приходить до висновку суд, скорочення позивача у зв'язку з ліквідацією проведено з дотриманням встановленої законодавством процедури та за наявності законних підстав.

Також, позивач не скористався правом бути прийнятим на службу в поліцію у встановленому Законом України «Про Національну поліцію» порядку, хоча відповідачем було повідомлено про таку можливість, шляхом проходження конкурсу.

Відповідно до Закону тільки конкурсна комісія наділена повноваженнями встановлювати відповідність вимогам кандидата на вакантну посаду поліцейського (можливість використання на службі в поліції).

Наведене дає підстави для висновку про відсутність здійснення волевиявлення позивача, у передбаченому Законом України "Про Національну поліцію" порядку, про подальше проходження служби в поліції.

Беручи до уваги наведене, оскільки з 07 листопада 2015 року (дата набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію") органи внутрішніх справ ліквідуються, всі їхні посади скорочено (що унеможливлює подальше проходження служби в органах внутрішніх справ України) та починають функціонувати органи Національної поліції, які не є правонаступниками органів внутрішніх справ України, суд приходить до висновку про правомірність прийняття оскаржуваного наказу про звільнення позивача з посади старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського районного управління ГУ МВС України в м. Києві.

Відповідно, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про скасування наказу про його звільнення визнаються судом безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Інші позовні вимоги є похідними від першої, у задоволенні якої відмовлено, і, відповідно, теж не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані учасниками справи докази, а також усні та письмові доводи учасників справи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління МВС України в місті Києві, Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправними дій, скасування наказу, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій