Справа № 128/102/17
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/102/17

РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Саєнко О.Б., при секретарі Кузьменко А.О.,

за участю: представника позивача- Котенка Д.В., ОСОБА_1, відповідача- Душка І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, Інспектора інспекційного відділу у Центральному регіоні ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_4 Гурєвича про визнання незаконними дії відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області,-

ВСТАНОВИВ:

18.01.2017 позивач ОСОБА_2 звернулася до Вінницького районного суду , як адміністративного суду, із первісним позовом до відповідачів.

Ухвалою суду від 12.02.2018 поновлено позивачу строк на звернення до адміністративного суд із даним позов, визнано поважними причини його пропуску.

Ухвалою суду від 12.02.2018 прийнята заява позивача від 17.09.18 про зменшення позовних вимог.

Позовні вимоги після його зменшення позивачем обґрунтовано тим, що її чоловіком ОСОБА_5 було здійснено будівництво прибудови 10,7 кв.м. до будинку № 2 по вул. Чкалова в с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області, яке розпочалось в 1992 році та закінчилося в 1995 році, що підтверджується довідкою Лука-Мелешківської сільської ради.

Після смерті її чоловіка, померлого 23 серпня 2005 року, їй у власність перейшло 2/3 частки вищевказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

В 2015 році вона захворіла і була прооперована. Вважає, що врахувавши її хворобливий стан відповідач ОСОБА_4 зобов'язав її обманним шляхом підписати акт про накладення на неї штрафу за незаконну прибудову у розмірі 170 гривень, пояснивши їй, що якщо вона заплатить штраф, то більше ніхто і ніколи не буде мати ніяких справ до неї з приводу даної прибудови; при цьому не пояснивши, що вона повинна оформити прибудову до 01.01.2016 року. Оскільки вона погано бачить, тому підписала даний акт. 21 вересня 2016 року рекомендованим листом вона отримала з ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції постанову № 296 від 15.09.16, де вказано, що вона повинна сплатити штраф у розмірі 5100 гривень.

Вважає вказаний акт та постанову незаконними , оскільки у акті навмисно зазначені невірні дати початку та закінчення робіт по будівництву прибудови (1993-2005 р.р.); при накладенні штрафу ОСОБА_4 не врахував, що прибудова будувалась до 2/3 будинку, а не до цілого, штрафні санкції повинні були б застосовуватись пропорційно, отже штраф складав би суму в113,33 грн. Вважає , що ОСОБА_4 було умисне застосовано штраф у безпідставно завищених розмірах; відповідач ОСОБА_4 не врахував, що на той період для оформлення такого виду прибудов діяв мораторій, який не дозволяв застосування штрафів; не враховано дію наказу Міністерства регіонального розвитку від 24 квітня 2015 року № 79. Також відповідачем ОСОБА_4 незаконно накладено штраф на неї як на особу, яка не здійснювала даного виду будівництва, хоча в акті вказано, що ініціатором будівництва прибудови була вона, але власником будівлі на той період був її покійний чоловік ОСОБА_5; при житті будинок перейшов йому як дарунок від його батька, а батькові від батькового дядька. Сама будівля будувалась ще у 30-х роках минулого століття, а прибудова добудована, щоб запобігти руйнації будинку.

Просить суд визнати незаконними дії відповідача ОСОБА_4 щодо складання постанови №296 відносно неї про справі про адміністративне правопорушення від 15.09.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУАП та скасувати дану постанову.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі за обставин, викладених у позові. Просить задовольнити уточнені позовні вимоги.

Представник позивача ОСОБА_6 просить також задовольнити позовні вимоги позивача з підстав незаконності винесеної постанови відповідачем, оскільки позивач не здійснювала будівництво спірних добудов, а вони були побудовані ще при житті чоловіка позивача, що достеменно підтверджується письмовими доказами , дослідженими судом.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду показав, що його дії носили законний характер. Він діяв в межах наданих йому повноважень. Дійсно він приїхав у квітні 2015 року на обєкт , з експертом БТІ, побачив самочинні прибудови , які побудовані ніяк вказує позивач у 1992-1993 роках, а відповідно до технічного паспорту у 1993 і 2005 р.р, тому він у приписі та акті вказав рік побудов 1993-2005 . На цьому обєкті були крім позивача і інші люди, які були заінтересовані в узаконенні цих прибудов, оскільки вони звернулися до БТІ, щоб отримати новий технічний паспорт. На підставі цих документів БТІ зобовязало інспекцію провести перевірку самочинних прибудов, за результатом, він наклав на позивача мінімальні штрафні санкції в розмірі 170 грн. Також склав припис та надав майже рік позивачу на його виконання, який підписала позивач . У вересні 2016 виїхавши на цей обєкт було встановлено, що позивачем припис не виконаний, про що ним складений був акт, протокол та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП, згідно до якої він застосував мінімальний штраф передбачений санкцією даної статті- 5100 гривень. Від підписання цих документів позивач відмовилася, вчиняла скандал; постанову про накладення штрафу, він скерував позивачу поштою. У звязку з чим позивач сталася на нього скаржитися в різні інстанції. На даний час ці будівлі так і неузаконені. Просить відмовити у позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення позову , вважає що дії відповідача ОСОБА_4 носили правомірний характер, він діяв в межах та у спосіб визначений законом. Суду пояснила, що в 2015 був виявлений та визнаний позивачем факт самочинного будівництва, шляхом сплати штрафу у розмірі 170 грн. Під час перевірки 2015 року був винесений припис про усунення виявленого порушення, саме цей припис послугував підставою для перевірки у 2016 році, за результатами якої було встановлено, що вимоги припису не виконано, самочинне будівництво не узаконене, і будь якої інформації щодо виконання припису у департамент архітектурно-будівельної інспекції позивач не подала. Вимоги припису і сам припис на сьогоднішній день є чинний, і обовязковий до виконання, вона вимоги припису не оскаржувала. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 власноруч написала, що вона здійснила будівництво цих прибудов для покращення житлових умов. Тому твердження позивача, що її відповідач ввів в оману є хибним. Позивач сплатила особисто штраф, про що свідчить відповідна квитанція. Вимоги приписи на даний час не виконані, про що представник позивача не заперечує і до суду будь-яких доказів не надано, що самочинне будівництво приведене до вимог чинного законодавства. З техпаспорта не вбачається хто є власником цього буднику, але позивач надала пояснення в протоколі, про те, що вона є забудовником, тому припис був складений саме на неї як забудовника. Просить відмовити у позові.

В судовому засідання заслухані пояснення представника КП « ОСОБА_7 обласне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_8 у якості спеціаліста в порядку ст.70 КАС України яка пояснила , що в інвентаризаційної справи на будинковолодіння міститься вичерпана інформація про власників будинку, їх зміну, наявні правоустановчі документи на будонок, убачається рік побудови будинку, рік здійснення прибудов. В свою чергу, техніком БТІ в інвентаризаційну справу та у технічних паспорта вносить рік побудов зі слів власників будинку, коли технік оглядає обєкт. З інвентаризаційної справи та техпаспорта на спірний будинок, убачається що там містяться зазначення про те, що веранда «а3», прибудова «а4» до житлового будинку та сараю «Ж» на земельній ділянці по вул. Чкалова, 2 у с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області, побудовані самочинно, без необхідної дозвільної документації у 1993-2005 роках; в ці роки власником будинку був ОСОБА_5 Позивач стала власником 2/3 частки будинку після його смерті у 2006 році на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Заслухавши пояснення учасників процесу, спеціаліста, дослідивши письмові докази у справі суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення виходячи з такого.

Судом установлено, що позивачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2006 року після смерті чоловіка ОСОБА_5 належить 2/3 часток жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого в с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області по вулиці Чкалова, 2 (а.с.5, 7).

В судовому засіданні також установлено, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на виконання будівельних робіт з будівництва веранди «а3», прибудови «а4» до житлового будинку та сараю «Ж» на земельній ділянці по вул. Чкалова, 2 у с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області, встановлено, що ініціатором будівництва ОСОБА_2 самочинно, без необхідної дозвільної документації у 1993-2005 роках виконані роботи з будівництва веранди «а3», прибудови «а4» до житлового будинку та сараю «Ж» на земельній ділянці по вул. Чкалова, 2 у с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області, що є порушенням ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», про що було 02.03.2015 року головним державним інспектором інспекційного відділу у Центральному регіоні ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено відповідний припис № 4-Д/15 з вимогою до 06.04.2016 року привести обєкт у відповідність до вимог містобудівного законодавства (а.с.55).

За результатами вказаної перевірки складено акт № 291-ПП від 02.04.2015 року, згідно якого встановлено, що ініціатором будівництва ОСОБА_2 самочинно, без необхідної дозвільної документації у 1993-2005 роках виконані роботи з будівництва веранди «а3», прибудови «а4» до житлового будинку та сараю «Ж» на земельній ділянці по вул. Чкалова, 2 у с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області. Дані дії на той час були порушенням статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». За вказане правопорушення ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст.96 КУпАП (а.с.54).

Одночасно, за наслідками перевірки, 06.04.2015 заступником директора ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_9, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 02.04.2015 року, винесено постанову № 84, якою визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП, та накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170грн. (а.с.53) . Даний штраф був сплачений позивачем , про що свідчить відповідна квитанція.

02.09.2016 відповідачем ОСОБА_4 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил забудовником ОСОБА_2, проживаючою ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами перевірки складено акт № 1087-ПП від 02.09.2016 року, згідно якого встановлено, що ініціатором будівництва ОСОБА_2 самочинно, без необхідної дозвільної документації у 1993-2005 роках виконані роботи з будівництва веранди «а3», прибудови «а4» до житлового будинку та сараю «Ж» на земельній ділянці по вул. Чкалова, 2 у с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області. Дані дії на той час були порушенням статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». За вказане правопорушення ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст.96 КУпАП. Також ОСОБА_3 інспекції надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою привести обєкт у відповідність до вимог містобудівного законодавства. При документальній перевірці по закінченню терміну виконання вимог даного припису встановлено, що ОСОБА_2 вимоги припису не виконала, а саме: дозвільну документацію на будівлі на земельній ділянці по вул. Чкалова, 2 у с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області належним чином не оформлено, що є порушенням п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.57).

02.09.2016 у відношенні позивача ОСОБА_2 складено протокол про правопорушення, згідно якого виявлено: ініціатором будівництва ОСОБА_2 самочинно, без необхідної дозвільної документації у 1993-2005 роках виконані роботи з будівництва веранди «а3», прибудови «а4» до житлового будинку та сараю «Ж» на земельній ділянці по вул. Чкалова, 2 у с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області, що є порушенням статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», за що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст.96 КУпАП та надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою привести обєкт у відповідність до вимог містобудівного законодавства. При документальній перевірці по закінченню терміну виконання вимог даного припису встановлено, що ОСОБА_2 вимоги припису не виконала, а саме: дозвільну документацію на будівлі на земельній ділянці по вул. Чкалова, 2 у с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області належним чином не оформлено, що є порушенням п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.58).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 02.09.2016 , головним відповідачем ОСОБА_4, винесено постанову № 296 від 15.09.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, та накладено на неї штраф в розмірі 5100 грн. (а.с.56).

З інвентаризаційної справи на даний будинок та технічного паспортів ( за 24.02.2006 р та 19.02.2015 р.), судом убачається, що спірні прибудови були здійснені у 1993 та 2005 роках, коли власником даного будинку був громадянин ОСОБА_5

З довідки Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району від 08.09.2016 р, судом убачається, що роботи по здійсненню прибудови до будинку № 2 по вул. Чкалова с. Лука-Мелешківська, Вінницького району розпочаті у 1992 році та закінчені в 1995 році. ( а.с. 6).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального право суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основи містобудування» містобудування (містобудівна діяльність) це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, обєднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво обєктів містобудування, спорудження інших обєктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію обєктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Відносини у сфері містобудування, містобудівної, архітектурної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про Генеральну схему планування території України», «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», «Про землеустрій», іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Однією з функцій управління у сфері містобудівної діяльності є контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування, проектної документації.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» у частині першій статті 41 визначає державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно з частиною другою статті 41 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінет Міністрів України постановою від 23 травня 2011 року № 553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (пункт 5 Порядку № 553).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 553 плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (пункт 7 Порядку № 553).

При цьому вказаний пункт Порядку також визначає перелік підстав для проведення позапланової перевірки, який є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню. Зокрема, це:

-подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

-необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

-виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

-перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

-вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;

-звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

-вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що позапланова перевірка може бути проведена виключно у разі наявності підстав, визначених у пункті 7 Порядку № 553, про що повинно бути зазначено у направленні для її проведення.

Повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені у пункті 11 вказаного Порядку та кореспондуються з положеннями статті 41 Закону № 3038-VI.

Так, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

4-1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо - та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об'єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (частина третя статті 41 Закону № 3038-VI).

За правилами пункту 8 Порядку № 553 постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або до суду.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (пункти 16, 17 Порядку № 553).

Права та обов'язки суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль зазначені пунктах 13, 14 Порядку № 553.

Зокрема, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Проаналізувавши положення статті 41 Закону № 3038-VI та Порядку № 553 суд дійшов висновку про те, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватись лише під час виконання відповідними суб'єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об'єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв'язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об'єкту.

Отже у даному випадку представниками БТІ виявлено факт самовільного будівництва, у звязку з чим 19.02.2015 року начальником КП «ВООБТІ» скеровано до Директора ДАБІ у Вінницькій області відповідне повідомлення ( а.с.46 інвентаризаційної справи).

В свою чергу, з копії свідоцтва про право на спадщину від 19.04.2006 року , видане позивачу після смерті чоловіка ОСОБА_5, судом убачається, що нотаріус видав дане свідоцтво на підставі довідки характеристики КП « ВООБТІ» від 20.03.2006 року за № 32, з якою убачається, що на земельній ділянці під будинковолодінням №2 по вул. Чкалова с. Лука-Мелешківська, Вінницького району, вже були зведені самовільно, серед яких: веранда «а3», прибудова «а4» та сарай «Ж» та інше, які в свідоцтво про право на спадщину не включені ( а.с.38, 39 інвентаризаційної справи)

Отже при оформлені свідоцтва та реєстрації права власності за ОСОБА_2 представникам БТІ було відомо про наявність спірних побудов, які позивачем не будувалися, що убачається з довідки-характеристики КП « ВООБТІ», яка була складена та видана на підставі звернення позивача ОСОБА_2 для отримання у нотаріуса вищевказаного свідоцтва. ( а.с.38 інвентаризаційної справи).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 7 КУАП ,ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 1 статті 188-42 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду та санкцією передбачено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вищевказаних норм КУпАП, свідчить про те, що до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа лише за наявності факту вини. А невиконання вимог приписів, які вчинені не на підставі та не у межах повноважень визначених нормативно-правовими актами України, виключає притягнення особи до відповідальності.

Незважаючи на те, що позивач вказувала при перевірці відповідачу що є забудовником, з юридичної точки зору стосовно даних спірних прибудов вона не була забудовником цих обєктів, оскільки власником даного будинкуволодіння на час побудови цих прибудов була інша особа. А саме чоловік позивача- Забуснюк Л.І.

Також суд переконаний, що відповідач ОСОБА_4 як субєкт владних повноважень, при перевірці даного будинкуволодіння повинний був перевірити пояснення позивача щодо статусу її як забудовника ( власника), шляхом зобовязання позивача, а у випадку відмови надання такої інформації- представника БТІ (ініціатора такої позапланової перевірки за повідомленням),- надати йому для огляду правоуставлюючі документи на будинок, іншу технічну документацію на нього.

Оскільки позивач не будувала ці спірні обєкти, факт їх самовільного будівництва був встановлений БТІ ще 20.03.2006, суд вважає , що не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу таких об'єктів та акту, протоколу та постанови, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

Виходячи з вищевикладеного , суд вважає, що в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП, тому слід позовні вимоги задовольнити , а провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 241-244,246 КАС, Суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, інспектора інспекційного відділу у Центральному регіоні ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_4 Гурєвича про визнання незаконними дії відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області,- задовольнити.

Визнати незаконними дії Інспектора інспекційного відділу у центральному регіоні ОСОБА_3 державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_4 Гур'євича щодо складання постанови №296 про справі про адміністративне правопорушення від 15.09.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.188-42 КУАП.

Скасувати постанову №296 про справі про адміністративне правопорушення від 15.09.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.188-42 КУАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення- закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з отримання повного тексту рішення.

Повне рішення суду виготовлено 28.11.2018 .

Суддя: