Справа № 813/827/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/936/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Пліша М.А.,

суддів: Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові заяву представника публічного акціонерного товариства «КристалБанк» про відвід суддів Затолочного В.С., Бруновської Н.В., Матковської З.М. у справі № 813/827/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Мельник Ілона Борисівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «КристалБанк» про визнання протиправним і скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа №813/827/18 (апеляційне провадження №857/936/18) за апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства «КристалБанк», державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Мельник Ілони Борисівни на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року.

26.12.2018 представником ПАТ «КристалБанк» подано заяву про відвід суддям Затолочному В.С. Бруновській Н.В., Матковській З.М.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року визнано необґрунтованою заяву.

Згідно з ч. 8 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України вирішення питання про відвід здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглядаючи заяву про відвід, колегія суддів виходить з наступного.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. п. 2, 4 ч.1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі у розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Загальна декларація з прав людини (ст.10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об'єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду.

Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі Білуха проти України.

Суд вважає, що заявник, подаючи заяву про відвід суддям Затолочному В.С. Бруновській Н.В., Матковській З.М., не навів належних та допустимих доказів щодо обґрунтованості сумнівів у неупередженості та об'єктивності суддів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 29, 30, 36, 37, 40, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника публічного акціонерного товариства «КристалБанк» про відвід суддів Затолочного В.С., Бруновської Н.В., Матковської З.М. у справі № 813/827/18 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Т. І. Шинкар
Н. М. Судова-Хомюк