Справа № 389/3676/18
Суддя: Савельєва О. В.
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/125/18
Рішення

іменем України

02 січня 2019 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знамянка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора СРПП Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №546966, яка винесена 24.09.2018 інспектором СРПП Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 та закрити провадження в адміністративній справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою суду від 22.12.2018 причину пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 з даною позовною заявою, визнано поважною.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 24.09.2018 відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №546966, згідно з якою, він, керуючи транспортним засобом ЗАЗ - Daewoo ТВ110, державний номерний знак НОМЕР_1, о 04 годині 10 хвилин 24.09.2018 по вул.Михайла Грушевського у м.Знамянка Кіровоградської області, біля будинку №24, здійснив зупинку на перехресті, ближче 30 метрів від посадкового майданчика та ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9г, п.15.9і та п.15.9є ОСОБА_3 дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Даною постановою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав. Вказує, що 04 годині 10 хвилин 24.09.2018 біля будинку №24 по вулиці Михайла Грушевського у місті Знамянка Кіровоградської області, керував транспортним засобом ЗАЗ - Daewoo ТВ110, державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений відповідачем, який перевіривши його документи, вказав, що він не мав права зупинятися в цьому місці. При цьому документів йому не надав, пояснень не відбирав та свідків не залучав. Докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відсутні. Він змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та не порушував ОСОБА_3 дорожнього руху.

Позивач у судове засідання не зявився, але подав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву та доказів на спростування позовних вимог не надав.

Згідно з ч.4 ст.159 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2).

Стосовно позивача посадовою особою інспектором СРПП Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 24.09.2018 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №546966, згідно з якою, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ - Daewoo ТВ110, державний номерний знак НОМЕР_1, о 04 годині 10 хвилин 26.09.2018 по вул.М.Грушевського, біля будинку №24, в місті Знамянка Кіровоградської області, здійснив зупинку на перехресті, ближче 30 метрів від посадкового майданчика та ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9г, п.15.9і та п.15.9є ОСОБА_3 дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Даною постановою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Дана постанова, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, судом перевірялася, чи прийнята (вчинена) вона: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.15.9.ґ ОСОБА_3 дорожнього руху, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно з п.15.9и ОСОБА_3 дорожнього руху, зупинка забороняється ближче 10м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Пунктом п.15.9є ОСОБА_3 дорожнього руху передбачено, що зупинка забороняється ближче 30м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ст.283 КУпАП).

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 даної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог пункту п.15.9ґ, п.15.9и та п.15.9є ОСОБА_3 дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач вказує, що правил дорожнього руху не порушував, здійснив зупинку на вимогу поліцейського у вказаному ним місці.

Водночас, відповідачем перед прийняттям рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, обєктивних доказів (свідчень, відеодоказів або інших відомостей), необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху зібрано не було, таких доказів до постанови не додано. Не надані вони і в судове засідання.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин справи суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 241-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СРПП Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, РНОКПП:НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №546966 від 24.09.2018.

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду (м.Дніпро вул.Василя Жуковського, 23). Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4