Справа № 0440/7239/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2018 року Справа № 0440/7239/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до П'ятихатського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, -
27 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до П'ятихатського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_3, в якому просить визнати протиправними дії П'ятихатського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, пов'язані з повторною видачею свідоцтва про смерть ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянину ОСОБА_3.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що приватним нотаріусом П'ятихатського районного нотаріального округу Романенко Т.В. за заявою ОСОБА_4 від 11.09.2017 р. скасовано її заповіт від 10.08.2012 р. на ім'я ОСОБА_3.
21 вересня 2017 р. ОСОБА_4 склала заповіт на ім'я ОСОБА_2, що було посвідчено державним нотаріусом П'ятихатської державної нотаріальної контори Новенко С.В.
22 травня 2018 року спадкоємцю за заповітом Виконавчим комітетом Зорянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області видано свідоцтво про смерть ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
В липні 2018 року позивач дізналася про те, що третя особа в червні 2018 р. отримав в П'ятихатському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану повторне свідоцтво про смерть ОСОБА_4
Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки такі порушують Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, якими передбачено, що повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, а також видача витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану при підтвердженні права особи на отримання даних документів та, в окремих випадках, родинних відносин між заявником та особою, щодо якої складено актовий запис цивільного стану.
Також вказаними Правилами передбачено, що свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, у тому числі й усиновленим, та їх законним представникам, близьким родичам померлого (братам і сестрам, онукам, діду і бабі як з боку батька, так і з боку матері), особі, яка є спадкоємцем за законом або заповітом, представникові органу опіки та піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва.
Також в обґрунтування позивачем зазначено, що відповідачу нічого не перешкоджало звернутися з запитом до державної нотаріальної контори та дізнатися про наявність не скасованого заповіту. Крім того, третя особа не є родичем ОСОБА_4
Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
29 жовтня 2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що позовні вимоги позивача не визнає у повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні, враховуючи те, що П'ятихатський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, згідно норм чинного законодавства, не мав права відмовити ОСОБА_3 у повторній видачі свідоцтва про смерть, оскільки останнім було пред'явлено оригінал заповіту від 10.08.2012 року.
Відповідно до абз. 4 та 7 п. 4 розділу IV Правил реєстрації актів цивільного стану №52/5, свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, у тому числі й усиновленим, та їх законним представникам, близьким родичам померлого (братам і сестрам, онукам, діду і бабі як з боку батька, так і з боку матері), особі, яка є спадкоємцем за законом або заповітом, представникові органу опіки та піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва.
Щодо посилання позивача в позовній заяві про відсутність існування будь-яких перешкод для звернення П'ятихатського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області з запитом до державної нотаріальної контори про наявність не скасованого заповіту, представник відповідача зазначив, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до діючого законодавства України не наділені повноваженнями щодо надання запитів для отримання інформації від нотаріальних контор про чинність заповітів для видачі повторних свідоцтв про смерть.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
До П'ятихатського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 05 червня 2018 року звернувся ОСОБА_3 - третя особа з питанням отримання повторного свідоцтва про смерть за заповітом на ОСОБА_4.
Заявник пред'явив паспорт громадянина України та оригінал заповіту від 10.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом П'ятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко Т.В. та зареєстрованим в реєстрі за №815, витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі №53220174 від 10.08.2012 року виданий приватним нотаріусом П'ятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко Т.В.
Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року (далі - Закон №2398-VІ) передбачено, що про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону №2398-VІ, повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров'я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування.
Свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя та близьким родичам померлого на підставі їх заяви та представникові органу опіки і піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва.
Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. №52/5 затверджено Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні.
Пунктом 9 розділу 1 Правил №52/5 передбачено, що повторна видача свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, а також видача витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану при підтвердженні права особи на отримання даних документів та, в окремих випадках, родинних відносин між заявником та особою, щодо якої складено актовий запис цивільного стану.
Згідно п. 1 розділу IV Правил №52/5 повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції та Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних територіальних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, а також дипломатичними представництвами та консульськими установами України.
Відповідно до абз. 4 та 7 п. 4 розділу IV Правил №52/5, свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, у тому числі й усиновленим, та їх законним представникам, близьким родичам померлого (братам і сестрам, онукам, діду і бабі як з боку батька, так і з боку матері), особі, яка є спадкоємцем за законом або заповітом, представникові органу опіки та піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва.
У заяві щодо повторної видачі відповідного свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану зазначаються: прізвище, власне ім'я, по батькові та адреса заявника; прізвище, власне ім'я, по батькові особи, щодо якої запитується свідоцтво; яке необхідне свідоцтво; коли і яким органом державної реєстрації актів цивільного стану складено актовий запис цивільного стану; мета запиту цього свідоцтва та проставляється особистий підпис заявника. На заяві (додаток 31) щодо повторної видачі свідоцтва про смерть відділ державної реєстрації актів цивільного стану зазначає дані документів, які підтверджують родинні стосунки заявника з померлим або право на спадкування.
Як зазначалося вище, при зверненні до відповідача ОСОБА_3 надано оригінал заповіту.
Згідно зі статтею 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Главою 85 ЦК України визначено правила, які встановлюють, хто може складати заповіт, ким він має бути посвідчений, яким чином оголошений та виконаний. Тільки при дотриманні всіх положень Закону можливе спадкування за заповітом.
Заповіт складається, скасовується, змінюється тільки самим заповідачем, тобто за життя заповідач може у будь-який час скасувати заповіт, змінити його або скласти новий.
Будь-які права та обов'язки спадкоємців виникають лише після смерті заповідача, тобто розпорядження набувають юридичної сили не з часу посвідчення заповіту, а з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 7 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2.1.Глави 10 Порядку визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.
Згідно п. 2.2 глави 10 Порядку при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.
Крім того відповідно до п.п. 5-1, 5-2 глави 10 Порядку, при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі. Якщо для оформлення спадщини надано кілька заповітів спадкодавця, нотаріус повинен надати їм правову оцінку, керуючись положеннями статті 1254 Цивільного кодексу України.
Тобто на підставі вищевикладеного саме нотаріус при заведенні спадкової справи (після смерті заповідача) за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заповітів та надає їм правову оцінку.
Що стосується посилань позивача у позові про відсутність будь-яких перешкод для звернення відповідача із запитом до державної нотаріальної контори про наявність не скасованого заповіту, суд має зазначити, що відповідно до п. 1.3.1 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.07.2011 р. №1810/5, доступ до Спадкового реєстру через інформаційну мережу Мін'юсту щодо посвідчення заповітів, спадкових договорів, а також змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів, заведених спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину мають реєстратори, якими є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси. Тобто відповідач відповідно до діючого законодавства України не наділений повноваженнями щодо надання запитів для отримання інформації від нотаріальних контор про чинність заповітів для видачі повторних свідоцтв про смерть.
Крім того, приймаючи рішення по справі, суд враховує, що видача відповідачем третій особі повторного свідоцтва про смерть органом державної реєстрації актів цивільного стану не створила жодних негативних правових наслідків для позивача.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає у діях відповідача порушення норм чинного законодавства України, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

03 грудня 2018 року.

Суддя В.М. Олійник

З оригіналом згідно.

Суддя В.М. Олійник