Справа № 806/2818/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2818/18

Головуючий у 1-й інстанції: Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

27 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року (рішення ухвалене суддею Єфіменко О.В. в м.Житомир, повний текст судового рішення складено 17 серпня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про про визнання дій незаконними, визнання права на отримання разової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якомe просив:

- визнати незаконними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначені допомоги у вигляді повернення на доопрацювання поданих ОСОБА_1 документів для призначення одноразової грошової допомоги;

- визнати право ОСОБА_1 на отримання разової грошової допомоги відповідно до ст. 16, 16-2, 16-3, 23 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у період з 27.11.1981 до 19.04.1995 проходив військову службу. У періоди з 28.07.1983 до 27.09.1984 та з 23.08.1986 до 19.07.1987, під час проходження військової служби, приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан. 08.07.2016 йому було встановлено третю групу інвалідності з 21.06.2016, внаслідок поранення (контузії) та захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. У липні 2016 року ОСОБА_1 через Бердичівський об`єднаний міський військовий комісаріат (далі ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до Міністерства оборони України із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, однак листом Департамент фінансів Міністерства оборони України від 10.05.2018 № 248/316/1284 документи повернув на доопрацювання. Зважаючи на те, що Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, йому гарантовано право на отримання грошової допомоги, вважає незаконними дії відповідача про відмову у призначенні допомоги у вигляді повернення на доопрацювання поданих документів для призначення одноразової грошової допомоги.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року позов задоволено частково.

Суд першої інстанції визнав незаконними дії Міністерства оборони України про відмову у призначені допомоги у вигляді повернення на доопрацювання поданих ОСОБА_1 документів для призначення одноразової грошової допомоги.

Зобов`язав Міністерство оборони України повторно розглянути у встановленому порядку заяву та документи ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності з 21.06.2016, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, про відмову у задоволення позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на відсутність порушень в діях Міноборони, оскільки позивачем в порушення приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 повного переліку документів, зокрема, документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії) а також, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення особі тілесного ушкодження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 у період з 27.11.1981 до 19.04.1995 проходив військову службу (а.с. 11). У періоди з 28.07.1983 до 27.09.1984 та з 23.08.1986 до 19.07.1987, під час проходження військової служби, приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан (а.с. 11).

Відповідно до акту судово-медичного обстеження Житомирського обласного бюро судово-медичних експертиз №1476 від 09.06.2016 за результатами огляду позивача виявлені рубці на обличчі та правій верхній кінцівці, які є слідами загоєних ран у минулому. Вищевказані рани, на місці яких утворилися рубці, виникли від дії уламків вогнепального пристрою, можливо в термін та за обставин, вказаних обстеженим під час бойових дій в Республіці Афганістан (1986 рік) (а.с. 13).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2598 від 10.06.2016 "Множинні вогнепальні осколкові поранення голови, правої руки (контузія головного мозку 1986 року), полковника у відставці ОСОБА_1 , 1959 року народження, наслідком яких є рубці шкіри в зазначених анатомічних областях, що підтверджено актом судово-медичного обстеження №1476 від 09.06.2016 Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, що у подальшому призвело до розвитку: "Хронічної дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ступеня, з лікворо-гіпертензивним, вестибуло-атактичним та церебростенічним синдромами. ІХС. Атеросклеротичного кардіосклерозу СН ІІ А ст. Гіпертонічної хвороби ІІ ступеня", що підтверджено військово-обліковими та медичними документами" (а.с. 12).

08.07.2016 позивачу встановлено третю групу інвалідності з 21.06.2016, що вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією. Комісією встановлено, що поранення (контузія) та захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с. 8).

13.07.2016 Управлінням праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради позивачу встановлений статус інваліда війни 3 групи (а.с. 5).

Позивач у липні 2017 року звернувся до Міністерства оборони України через Бердичівський ОМВК із заявою та копіями необхідних документів щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням з 21.06.2016 ІIІ групи інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, у порядку, передбаченому Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

Вказані документи разом із заявою Бердичівський ОМВК направив для подальшого розгляду до Міністерства оборони України.

Тривалий часу належної відповіді позивач не отримував, що спонукало його звертатись із заявами до Житомирського ОВК та Бердичівського ОМВК, на які отримав відповіді останніх про те, що жодних документів чи рішень від Міністерства оборони України що стосувалися б призначення позивачу одноразової грошової допомоги до останніх не надходило (а.с. 16-17).

Департаментом фінансів Міністерства оборони України листом за №248/316/1284 10.05.2018 ОСОБА_1 повідомлено про прийняте рішення - його документи щодо призначення одноразової грошової допомоги повернуто до Бердичівського ОМВК на доопрацювання (а.с. 14).

З витягу із протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 19.08.2016 №68 слідує, що у поданих матеріалах відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (а.с. 15).

Вважаючи такі дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково прийшов до висновку, що ОСОБА_1 набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням IIІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та з метою реалізації цього права надав відповідачеві необхідні документи для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, проте Міноборони безпідставно відмовило в її призначенні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 4 липня 2012 року, яка діяла на час встановлення позивачеві вперше інвалідності 2 групи, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». (далі Закон України № 2011-ХІІ).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - є гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Частиною 2 ст. 16-2 Закону України № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).

Перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності подає уповноваженому органу зазначений у пункті 11 Порядку № 975.

Відповідно до п. 11 Порядку №975 такими документами є: заява про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно з п. 13 Порядку №975 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міноборони від 14.08.2014 №530 передбачено, що у разі отримання поранення, травми, контузії, каліцтва (без установлення групи інвалідності) подаються, зокрема, акт про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно з п. 3 Постанови №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 1 пункту 6 Постанови №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.

Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми (п. 8 Постанови № 975).

З огляду на приписи вказаних правових норми, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що право на отримання одноразової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб, у ОСОБА_1 виникло з дня встановлення МСЕК третьої групи інвалідності, тобто з 21 червня 2016 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в силу приписів ч. 2 ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Відтак, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

Аналогічну правову позицію висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 18.11.2014 та 21.04.2015 (справи № 21-446а14 та № 21-135а15 відповідно).

Так, виходячи з буквального тлумачення ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ, суд дійшов висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Таким чином, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи виникло з моменту встановлення позивачу інвалідності з 21.06.2016 незалежно від часу, що минув після звільнення його з військової служби.

Щодо доводів скаржника про відсутність у поданих позивачем матеріалах документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що форма такого документу законодавчо не визначена, а отже, за приписами наведеної норми такими документами можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Водночас, підпунктами б), г) пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, встановлено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

"Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I - II груп патогенності, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби". Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

"Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій. Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період участі в бойових діях.

За змістом п. 21.21 указаного Положення, за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн, посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач як військовослужбовець отримав поранення та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час перебування у країнах де велись бойові дії на території Республіки Афганістан, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно зі ст.16 Закону України №2011-ХІІ та у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.

Колегія суддів не бере до уваги посилання Міноборони України на те, що п. 11 Порядку №975 та п. 4.7 Положення №530 визначено необхідність надання для розгляду питання про призначення допомоги документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, оскільки відповідачем не було у встановленому порядку розглянуто заяву позивача та не прийнято вмотивованого рішення щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги з урахуванням поданих позивачем документів.

Порядком № 975 встановлено вичерпний перелік рішень (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що приймаються розпорядником бюджетних коштів за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених в пунктах 10 і 11 цього Порядку; повернення ж документів на доопрацювання Порядком не передбачено.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розгляд заяви та документів ОСОБА_1 відбувся без дотримання процедури, визначеної Порядком №975. Тобто, Міноборони України у встановленому порядку звернення позивача з доданими документами не розглянуто та не прийнято вмотивованого рішення щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги позивачу та повернуто документи на доопрацювання, чим допущено порушення права позивача на належний розгляд поданої ним заяви та документів і прийняття відповідного рішення з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку № 975.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №816/978/16 (№К/9901/11637/18) та від 30.01.2018 у справі №806/986/16 (К9901/6995/18), від 03.04.2018 (справа №750/5581/17), від 22.05.2018 (справа №285/1538/17), від 10.07.2018 (справа № 816/488/16) адміністративне провадження К/9901/1777/18.

З огляду на дискреційні повноваження відповідача з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у їх видачі, суд першої інстанції цілком обґрунтовано зобов`язав останнього повторно розглянути подані позивачем документи щодо призначення та виплати останньому одноразової грошової допомоги.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 грудня 2018 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Іваненко Т.В. Шидловський В.Б.