Справа № 205/4258/18
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26.09.2018 Єдиний унікальний номер 205/4258/18
Єдиний унікальний номер 205/4258/2018
Провадження № 2а/205/109/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Надточия Владислава Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 червня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача інспектора роти № 2 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Надточия В.О. про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2018 року позов було залишено без руху, а позивачу запропоновано усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 160, ч. 1 ст. 161 КАС України, з метою усунення яких 05 липня 2018 року позивачем було подано до суду виправлений позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2018 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2018 року у задоволенні клопотання УПП в Дніпропетровській області ДПП про залучення його до участі у справі в якості співвідповідача було відмовлено.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 11 червня 2018 року постановою в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за неподання світлового сигналу покажчиком повороту при зміні напрямку руху та при зупинці, у зв'язку з чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки вказана несправність виникла в ході руху автомобіля, з'ясувавши, що відійшов контакт позивач негайно замінив лампу на нову. Інспектор не здійснював перевірку стану роботи покажчика повороту, оскільки, на його думку це було неважливо, а був заздалегідь переконаний у вині позивача. Відповідачем необ'єктивно було з'ясовано обставини справи, чим порушено всебічний розгляд справи. Також позивач зазначив, що постанова має містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Позивач у своєму позові просив суд визнати дії інспектора протиправними, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 11 червня 2018 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення. У своїй заяві позивач просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області сержант поліції Надточий В.О. у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 08 серпня 2018 року надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що 11 червня 2018 року ним винесено оскаржувану постанову, у якій зазначено, що позивач, керуючи автомобілем по вул. Князя В. Великого у м. Дніпрі в районі будинку № 12-А здійснив порушення п. 9.2.б. ПДР і не подав сигнал світловим покажчиком повороту при зміні напрямку руху. Згідно з п. 9.3, у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту, сигнали подаються рукою. На відеозапису із нагрудного відео реєстратора поліцейського зафіксовано правопорушення, позивач надав пояснення, що навмисно порушив ПДР. Вважає, що пояснення позивача, викладені у позовній заяві, є лише спробою уникнути відповідальності. Просив розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 червня 2018 року інспектором роти № 2 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області сержантом поліції Надточиєм В.О. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ЕАА № 439499, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 11 червня 2018 року о 21 годині 35 хвилин, по вул. Князя Володимира Великого у м. Дніпрі, буд. 12А, керуючи автомобілем Мерседес Бенц Е280, номер НОМЕР_2, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху при зміні напрямку руху та при зупинці, чим порушив п. 9.2.б ПДР України (а.с. 6).

Зазначену постанову в справі про адміністративне правопорушення після її винесення було вручено позивачу як правопорушнику.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Відповідно до п. 9.2.б ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Як вбачається з наданого відповідачем суду диску з записами з нагрудних камер поліцейських, на якому міститься відеозапис моменту здійснення позивачем перестроювання з крайньої лівої смуги руху у крайню праву смугу на вул. Воскресенській перед перехрестям з вул. Князя Володимира Великого у м. Дніпрі та моменту зупинки на вимогу патруля поліції на вул. Князя Володимира Великого, 12-А у м. Дніпрі, ОСОБА_1 відповідні сигнали світловими покажчиками повороту подано не було, що є порушенням п. 9.2.б ПДР.

У своєму позові позивач посилається, що при зміні напрямку руху ним було увімкнено покажчик повороту, але він відчув, що сигнал не ввімкнувся, тому скористався положеннями п. 9.3 та 9.4 ПДР.

На підставі абз. 1, 2 п. 9.3 ПДР у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору. Сигнали початку руху від лівого краю проїзної частини, зупинки справа, повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Згідно з абз. 1 п. 9.4 ПДР подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Разом з тим, з відеозапису, яким зафіксовано момент вчинення позивачем правопорушення, вбачається, що жодного разу ним не було вчинено дії, передбачені абз. 2 п. 9.3 ПДР. Крім того, до моменту зупинки на вимогу поліцейського патруля ОСОБА_1 на перехресті вул. Воскресенської та вул. Князя Володимира Великого у м. Дніпрі було здійснено поворот праворуч з увімкненим сигналом повороту праворуч, що свідчить про те, що світлові прилади автомобіля позивача були справними.

Також позивач зазначає, що після винесення відповідачем постанови від 11 червня 2018 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, він перевірив стан покажчика повороту і виявив поганий контакт, після заміни лампи покажчик повороту почав працювати у належному стані.

Судом не приймаються до уваги такі твердження позивача, оскільки на відеозаписі фіксації правопорушення видно, що на автомобілі під час здійснення зміни напрямку руху не працює навіть дублюючий сигнал повороту, що свідчить про те, що ОСОБА_1 правий сигнал повороту не вмикався.

Крім того, з наданого відповідачем відеозапису видно, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не заперечував вчинення ним адміністративного правопорушення, при здійсненні маневру поліцейський автомобіль жодним чином не заважав позивачу, оскільки позивач рухався позаду поліцейського автомобіля, автомобіль поліції рухався по вул. Воскресенській у м. Дніпрі по середній полосі, а позивачем після здійснення випередження автомобіля поліції було здійснено перестроювання з крайньої лівої смуги у крайню праву перед автомобілем поліцейського патруля.

Крім того, слід зазначити, що відповідач є посадовою особою, який виконує повноваження, делеговані йому державою, при здійсненні своїх службових повноважень не має упередженості і наміру притягувати до адміністративної відповідальності осіб, які не скоюють відповідні адміністративні правопорушення, сумніви щодо його компетентності у суду відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду був звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволенню не підлягають, тому судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: 49018, АДРЕСА_1) у задоволенні позовних вимог до інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Надточия Владислава Олеговича (адреса місця роботи: 49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, буд. 2-а) про визнання дій протиправними та скасування постанови відмовити.

Судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: