Справа № 815/6205/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6205/17

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О. Час і місце ухвалення: 16:51, 18.06.2018р., м.Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, третя особа публічне акціонерне товариство «БГ Банк», про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, третя особа публічне акціонерне товариство «БГ Банк», в якому просила:

- визнати протиправними дії реєстратора ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо реєстрації 03.12.2014 року обтяження за №14668316 в частині обтяження автомобіля легкового, транспортного засобу TOYOTA RAV4, рік випуску - 2008, колір - сірий, номер об'єкта: НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1;

- скасувати рішення реєстратора ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про реєстрацію 03.12.2014 року обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №14668316 в частині обтяження автомобіля легкового, транспортного засобу TOYOTA RAV4, рік випуску - 2008, колір - сірий, номер об'єкта: НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 27.07.2018 року Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, обґрунтовану не правильним застосуванням судом норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, а також не повним з'ясуванням обставин справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не враховано, що у спірних правовідносинах є невирішений спір між позивачем та обтяжувачем - ПАТ «БГ Банк». Станом на час укладення ОСОБА_2 договору купівлі-продажу транспортного засобу №74 від 23.12.2015 року автомобіль TOYOTA RAV4 перебував в обтяжені, тоді як статтею 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» чітко визначено, що у разі відчуження предмета обтяження зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції необґрунтовано поставлено під сумнів повноваження особи, якою подано 03.12.2014 року електронну заяву про реєстрацію обтяження рухомого майна, оскільки заява містить електронний цифровий підпис обтяжувала ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», правовий статус якого визначено Законом України «Про електронний цифровий підпис».

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року та прийняття нової постанови - про відмову в задоволенні позову.

06.09.2018 року ОСОБА_2 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу Міністерства юстиції України, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25.12.2015 року ОСОБА_2 є власником автомобіля TOYOTA RAV4, 2008 року випуску, тип легковий універсал, колір-сірий, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та договором купівлі-продажу №74 від 25.12.2015 року.

06.10.2017 року ОСОБА_2 звернулася до територіального сервісного центру МВС України в Одеській області із заявою щодо зняття з обліку вказаного транспортного засобу з метою подальшого його відчуження.

Листом від 07.10.2017 року №31/15/5141-3606 територіальний сервісний центр №5141 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України повідомив ОСОБА_2, що при перевірці належного їй транспортного засобу за Державним реєстром обтяжень рухомого майна було встановлено, що автомобіль TOYOTA RAV4, 2008 року випуску, н/з НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, перебуває під заставою на підставі договору забезпечення від 16.05.2012 року №833, обтяжувач - ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ». Зазначено, що на підставі п.41 Порядку проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів та інших самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року, зняття з обліку або перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно державного реєстру обтяжень рухомого майна, 03.12.2014 року за №14668316 реєстратором державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження автомобіля TOYOTA RAV4, 2008 року випуску, колір-сірий, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, підстава обтяження: договір забезпечення №833 від 16.05.2012 року, ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ».

У зв'язку з цим, ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «БГ БАНК» (перейменовано ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ») щодо припинення обтяження і виключення з реєстру транспортного засобу.

Листом від 09.11.2017 року №15/580 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ БАНК» Луньо І.В. позивача повідомлено, що 26.02.2015 року постановою Правління Національного банку України №134 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БГ БАНК». Розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ БАНК». На даний час у Банку відсутні оригінали договорів застави, на підставі яких являлося б за можливе встановити наявність або відсутність обтяження транспортного засобу, а також відсутній доступ до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

ОСОБА_2, вважаючи обтяження автомобіля TOYOTA RAV4, 2008 року випуску, н/з НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 від 03.12.2014 року, який належить їй на праві власності, безпідставним, звернулась до суду із вказаним позовом.

Вимоги позову позивач обґрунтовувала тим, що до набуття нею спірного транспортного засобу останній належав ТОВ «ЛУЧ-АБ». Між ТОВ «ЛУЧ-АБ», як Позичальником, та ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», як Позикодавцем, було укладено Кредитний договір №09 (про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії) від 16.05.2012 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами кредитних правовідносин було укладено Договір забезпечення №833 від 16.05.2012 року, за яким, серед іншого, в заставу передано транспортний засіб - автомобіль TOYOTA RAV4, 2008 року випуску, н/з НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2. Реєстратором державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 24.05.2012 року було зареєстровано обтяження (заборона відчуження) транспортних засобів за №12538530.

12.07.2013 року між сторонами кредитних правовідносин укладено Додатковий договір №3 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №09 (про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії) від 16.05.2012 року та Договір про внесення змін до Договору застави автомобілів №2 від 12.07.2013 року, що передбачали зміну переліку заставлених транспортних засобів, зокрема, і вилучення із застави автомобіля TOYOTA RAV4, кузов НОМЕР_2.

У зв'язку з укладенням вказаних угод реєстратором державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було внесено зміни у відомості про обтяження транспортних засобів, зокрема: вилучено автомобіль TOYOTA RAV4, 2008 року випуску, н/з НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2.

Вказані обставини підтверджено записами Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Позивач зазначає, що після виключення автомобіля із переліку об'єктів застави право власності на нього перейшло до ОСОБА_4, який, в свою чергу, 25.12.2015 року здійснив його відчуження ОСОБА_2 Позивач вважає, що реєстратором державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 03.12.2014 року безпідставно повторно внесено в Державний реєстр обтяжень рухомого майна відомості щодо обтяження автомобіля TOYOTA RAV4, кузов НОМЕР_2, на підставі документів (кредитний договір та договір забезпечення), до яких вже було внесено зміни, що передбачають виключення вказаного автомобіля з переліку об'єктів застави.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_2, виходив з того, що реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України неправомірно проведено реєстрацію 03.12.2014 року обтяження за №14668316 в частині обтяження автомобіля легкового, транспортного засобу TOYOTA RAV4, рік випуску - 2008, колір - сірий, номер об'єкта: НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1, оскільки електронну заяву ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» про реєстрацію обтяження рухомого майна, вихідний номер №37 від 03.12.2014 року, подано ОСОБА_5, однак не надано жодного доказу, що вказана особа є уповноваженою особою обтяжувача. Також, суд першої інстанції зазначив, що на момент звернення ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» із заявою від 03.12.2014 року про реєстрацію обтяження рухомого майна на транспортний засіб TOYOTA RAV4, вказаний автомобіль належав на праві власності ОСОБА_4 та у подальшому ОСОБА_2

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що державний реєстратор ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєструючи обтяження за №14668316 в частині обтяження автомобілю легкового, транспортного засобу TOYOTA RAV4, діяв із порушенням Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2004 року №830.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 року №1255-IV, обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором.

Статтею 42 Закону №1255-IV передбачено, що держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Відомості, внесені до Державного реєстру, є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб.

Держатель Державного реєстру, серед іншого, організує ведення Державного реєстру та приймає заяви і вносить записи до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень рухомого майна, а також про звернення стягнення на предмет обтяження.

Держатель Державного реєстру наділяє відповідних суб'єктів повноваженнями реєстраторів Державного реєстру, які надаватимуть послуги щодо внесення записів до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень, звернення стягнення на предмет обтяження та надання витягів з Державного реєстру, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Держатель та реєстратор Державного реєстру, їх посадові особи несуть відповідальність згідно із законом за порушення порядку ведення Державного реєстру, а також за внесення чи надання недостовірних відомостей.

Згідно ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються:

1) відомості про обтяжувача та боржника:

для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України;

для юридичних осіб - нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу;

для фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів;

для фізичних осіб - іноземців або осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України;

2) посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення грошових коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача;

3) опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації;

4) відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження.

Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер.

Обтяжувач у будь-який час може зареєструвати зміну відомостей про обтяження шляхом подання держателю або реєстратору Державного реєстру заяви, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів і реквізити запису, що підлягають заміні. На підставі цієї заяви держатель або реєстратор Державного реєстру вносить відповідні зміни до попереднього запису про обтяження.

Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року №830 затверджено Порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, пунктом 1 якого передбачено, що державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов'язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна.

Пунктом 6 Порядку N830 передбачено, що відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи або рішення суду. Заяву про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження (далі - заява) підписує обтяжувач. Якщо обтяжувачем є юридична особа, підпис її уповноваженої особи скріплюється печаткою. У разі коли заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача. Під час подання заяви обтяжувач пред'являє паспорт чи інший документ, що посвідчує особу, а у разі, коли уповноважена ним особа діє від імені обтяжувача фізичної чи юридичної особи, - відповідну довіреність.

Згідно п.9 Порядку №830 реєстратор відмовляє у внесенні запису до Реєстру в разі, коли: у заяві відсутні чи наведено не повністю або з виправленням відомості, зазначені у пунктах 6 і 7 цього Порядку; обтяжувач не пред'явив паспорт чи інший документ, що посвідчує особу, а у разі, коли уповноважена особа діє від імені обтяжувача фізичної чи юридичної особи, - відповідну довіреність; відсутній документ про плату за внесення запису до Реєстру; плату внесено не в повному обсязі. Відмова у внесенні запису до Реєстру оформляється письмово в день прийняття заяви із зазначенням причини.

Таким чином, як положеннями Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», так і положеннями Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004р. №830, передбачено, що реєстрація обтяження рухомого майна здійснюється на підставі поданої у встановленому порядку заяви обтяжувача, який самостійно несе відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у відповідній заяві.

При цьому, реєстратори Державного реєстру перевіряють лише: наведення у заяві всіх відомостей; повноваження особи, яка звернулася з відповідною заявою; наявність документу плату за внесення запису до Реєстру, а також внесення плати у повному обсязі.

Більше того, статтею 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстраторам Державного реєстру заборонено вимагати подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний запис реєстратора ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо реєстрації 03.12.2014 року обтяження за №14668316 в частині обтяження автомобіля легкового, транспортного засобу TOYOTA RAV4, кузов НОМЕР_2, внесено відповідачем на підставі електронної заяви ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» про реєстрацію обтяження рухомого майна, вихідний номер №37 від 03.12.2014 року.

Дослідивши наявну в матеріалах справи паперову копію вказаної заяви, колегією суддів встановлено, що: в ній містяться всі відомості, визначені статтею 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та пунктом 7 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року №830; заяву підписано електронним підписом обтяжувача, що відповідає ст.43 Закону №1255-IV; відомості про неподання документу про плату за внесення запису до Реєстру або внесення плати не в повному обсязі в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що у реєстратора ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України були відсутні підстави для відмови у внесенні запису до реєстру, визначені п.9 Порядку №830.

В оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції дійшов висновку, що електронну заяву від імені ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» подано не уповноваженою особою - ОСОБА_5

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки відповідну заяву підписано електронним цифровим підписом обтяжувача.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа; засвідчення чинності відкритого ключа - процедура формування сертифіката відкритого ключа; сертифікат відкритого ключа - документ, виданий центром сертифікації ключів, який засвідчує чинність і належність відкритого ключа підписувачу.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використання електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Враховуючи, що електронну заяву про реєстрацію обтяження рухомого майна підписано електронним цифровим підписом, що передбачено Законом №1255-IV, а також, що реєстратору ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України забороняється вимагати додаткові документи, як і перевіряти достовірність відомостей, зазначених в поданій заяві, колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції щодо не перевірення відповідачем повноважень особи, яка підписала заяву.

Також, колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції, як підставу для задоволення позову, на те, що на момент звернення ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» із заявою від 03.12.2014 року про реєстрацію обтяження рухомого майна на транспортний засіб TOYOTA RAV4, вказаний автомобіль належав на праві власності ОСОБА_4 та у подальшому ОСОБА_2, оскільки статтею 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Оскільки в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції відсутні посилання на норми Закону №1255-IV, Порядку №830 чи будь-якого іншого нормативно-правового акту, які порушено реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України при реєстрації 03.12.2014 року обтяження за №14668316 в частині обтяження автомобіля легкового, транспортного засобу TOYOTA RAV4, рік випуску - 2008, колір - сірий, номер об'єкта: НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1, тому висновок суду першої інстанції про протиправність дій відповідача, на думку колегії суддів, є безпідставним. А відтак, позов ОСОБА_2 в цій частині задоволенню не підлягає.

Поряд з цим, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення (запису) реєстратора ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про реєстрацію 03.12.2014 року обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №14668316 в частині обтяження автомобіля легкового, транспортного засобу TOYOTA RAV4, рік випуску - 2008, колір - сірий, номер об'єкта: НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1.

Як зазначалась вище та вбачається із записів Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, підставою для внесення 03.12.2014 року реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України обтяження за №14668316 в частині обтяження автомобіля легкового, транспортного засобу TOYOTA RAV4, кузов НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1, зазначено договір забезпечення №833 від 16.05.2012 року, обтяжувач ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ».

Однак, записами Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна також підтверджено, що 12.07.2013 року зазначений транспортний засіб вилучено з обтяження на підставі додаткового договору №3 від 12.07.2013 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №9 (про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії) від 16.05.2012 року та договору від 12.07.2013 року про внесення змін до Договору забезпечення від 16.05.2012 року.

При цьому, в поданій відповідачу 03.12.2014 року електронній заяві про реєстрацію обтяження рухомого майна зазначено підставою для внесення обтяження договір забезпечення №833 від 16.05.2012 року, внесеними до якого 12.07.2013 року змінами вилучено з обтяження транспортний засіб TOYOTA RAV4, кузов НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1.

У зв'язку з цим, колегія суддів доходить висновку про недоведеність матеріалами справи наявності підстав для реєстрації обтяження належного ОСОБА_2 транспортного засобу. А відтак, рішення (запис) реєстратора ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про реєстрацію 03.12.2014 року обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №14668316 в частині обтяження автомобіля легкового, транспортного засобу TOYOTA RAV4, кузов НОМЕР_2 підлягає скасуванню як таке, що прийнято на підставі відомостей, достовірність яких не доведено в судовому порядку.

Внесення без наявності правових підстав до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про обтяження транспортного засобу TOYOTA RAV4, кузов НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1, порушує права ОСОБА_2, як власника вказаного майна щодо володіння та розпорядження ним на власний розсуд.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, тому постановлене судове рішення, на підставі ст.317 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови - про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення (запис) реєстратора ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про реєстрацію 03.12.2014 року обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №14668316 в частині обтяження автомобіля легкового, транспортного засобу TOYOTA RAV4, рік випуску - 2008, колір - сірий, номер об'єкта: НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук