Справа № 813/1091/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2795/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року у справі № 813/1091/18 (рішення ухвалено в м. Львові, головуючий суддя Брильовський Р.М., повний текст рішення складено та підписано 28.08.2018) за адміністративним позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16» до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, третя особа Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Міністерство культури України про визнання протиправним і скасування наказу,

в с т а н о в и в:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16» 21.03.2018 звернулося в суд із адміністративним позовом до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, третя особа Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Міністерство культури України, в якому просило визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 20.11.2017 № 56-ос «Про внесення до Переліку обєктів культурної спадщини щойно виявлених памяток».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при виданні оскаржуваного наказу не було взято до уваги наявність, починаючи з травня 2016 року та погодженого як Львівською обласною державною адміністрацією, так і Міністерством культури України історико-містобудівного обґрунтування будівництва багатоквартирного житлового будинку на вул. І. Свєнціцького, 16 у м. Львові. Вказує, що облікова документація (в т.ч. облікова картка об'єкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану об'єкта (пам'ятки) культурної спадщини) на житловий будинок складена без залучення та без урахування інтересів позивача, а також така документація не відповідає вимогам керівних нормативно-правових актів галузі. Відповідачем не забезпечено дотримання Порядку обліку об'єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158. Також, відповідачем не враховано факту невідповідності житлового будинку критеріям, зазначеним у Порядку визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1760 (п.п. 7 та 8).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 20.11.2017 № 56-ос «Про внесення до Переліку обєктів культурної спадщини щойно виявлених памяток».

Не погодившись з таким рішенням суду першої Департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно зясовано обставини, що мають значення для вирішення справи. Зокрема, вказує, що завданням та предметом діяльності обєднання згідно статуту є належне утримання будинку та прибудинкової території. Проте, погіршення стану житлового будинку на 30-40 % починаючи з 1982 по теперішній час є наслідком триваючої бездіяльності власників житлових приміщень та співвласників майна в цілому.

Звіт про технічне обстеження та висновки 2015 року містить рекомендації для відновлення і приведення житлового будинку у нормальний та безпечний для подальшої експлуатації стан. Всупереч цим рекомендаціям, позивач та власники житлового будинку вирішити довести стан будинку до аварійного та запланували будівництво нового, хоч як згодом встановлено на засіданні Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини у Львівській області при департаменті архітектури та розвитку містобудування облдержадміністрації від 3 травня 2017 року будинок містить архітектурну цінність.

Апелянт вважає, що ОСББ створене лише з метою належного утримання самого будинку і є формою управління, ніяк не розпорядником чи володільцем майна. Статутом, який регулює його діяльність не передбачено права ОСББ захисту власників квартир, та співвласників спільного майна будинку. З наведеного слідує, що у Обєднання відсутнє таке субєктивне право, як право на позов, оскільки занесення будинку по вул. Свєнціцького, 16 до щойно виявлених обєктів культурної спадщини не порушує його прав.

Власне, на розгляді Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини у Львівській області при департаменті архітектури та розвитку містобудування облдержадміністрації перебувала пропозиція включення будинку № 16 по вул. Свєнціцького у м. Львові до Переліку обєктів культурної спадщини, що підтверджується Протоколом.

Під час судового розгляду, судом був допитаний як свідок, ОСОБА_4 - головний архітектор Державного історико-культурного заповідника у м. Белзі, ст. науковий працівник НДІ памяткоохоронних досліджень Міністерства культури України, який водночас, є членом Консультативної ради, був присутнім на засіданні та є фахівцем в галузі архітектури. Який повідомив, що члени Консультативної ради мали усі законні і фахові підстави приймати таке рішення, оскільки будинок відповідає критеріям визначеним для памяток, а саме критерію автентичності та зазначив, що особисто візуально оглядав будинок і вважає, як експерт у сфері охорони культурної спадщини, що членами Консультативної ради одноголосно було прийнято законне і правильне рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач звернув увагу, що ОСББ, як юридична особа утворений тільки 28.11.2013. Зі звіту про технічний стан будинку «НДІ Проектреконструкція» видно, що знос будинку складає 69 % і виконання ремонтно-відновлювальних робіт недоцільне. Внаслідок оскаржуваного наказу на позивача покладено додаткові зобовязання, що випливають із Закону України «Про охорону культурної спадщини», тобто порушено права позивача, а також підтвердив обставини, викладені в позові.

У судовому засіданні представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації та представник Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Третя особа, на стороні відповідача, Міністерство культури України в судове засідання не прибула, про дату, час і місце апеляційного розгляду була повідомлена належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. З наданого Міністерства культури України суду пояснення видно, що апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 10.05.1982 складено ОСОБА_1 загального огляду житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. 30 років Перемоги (на даний час - вул.І. Свєнціцького), 16, згідно з яким знос частин та конструкцій житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Свєнціцького, 16 (в подальшому - житловий будинок) становить 30 - 50%, а сам житловий будинок потребує комплексного капітального ремонту.

06.07.2007 Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради видано наказ за № 317 відповідно до якого житловий будинок знято з балансу Львівської міської ради.

28.11.2013 проведено державну реєстрацію юридичної особи «Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16».

09.09.2014 видано свідоцтво (індексний номер: 26566949) та проведено державну реєстрацію права власності позивача на земельну ділянку (загальна площа 0,0977 га, кадастровий номер: :07:004:0040, цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку) за адресою: м. Львів, вул.І.Свєнціцького, 16.

Згідно звіту Львівського філіалу Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІ Проектреконструкція» про технічне обстеження та висновки «Визначення технічного стану житлового будинку на вулиці Свенціцького, 16 у місті Львові» (замовлення 7.1.098-ТВ-2015; 2015 рік): а) обстеженням житлового будинку встановлено, що основні несучі конструкції і елементи знаходяться в загальному в незадовільному, частково ветхому технічному стані; б) середньозважений фізичний знос житлового будинку складає 69,00%; в) існує загроза створення аварійної ситуації з місцевим обвалом окремих ділянок конструктивних елементів житлового будинку внаслідок значних руйнувань та деформацій; г) питома вага ремонту житлового будинку при виявлених пошкодженнях становить 79,60% відносно відновної вартості об'єкта (при такій значній питомій вартості ремонту виконання ремонтно-відновлювальних робіт житлового будинку недоцільне).

19.01.2016 Відділом охорони культурної спадщини та культурних цінностей Львівської обласної державної адміністрації направлено листа позивачу за № 4/35, яким погоджено історико-містобудівне обґрунтування будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним гаражем на вул. І. Свєнціцького, 16 у м. Львові, виконане Приватним підприємством «Ярко і К».

Згідно листа відповідача від 17.05.2016 за №16-655 вказаний житловий будинок не є об'єктом культурної спадщини (пам'яткою архітектури) м. Львова.

18.05.2016 Міністерством культури України направлено листа позивачу за № 406/10/61-16, яким також погоджено історико-містобудівне обґрунтування будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним гаражем на вул. І. Свєнціцького, 16 у м. Львові, розроблене Приватним підприємством «Ярко і К».

Виходячи з погодженого історико-містобудівного обґрунтування будівництва багатоквартирного житлового будинку на вул. І. Свєнціцького, 16 у м. Львові вказаний житловий будинок належить до категорії фонової забудови та відноситься до числа запущених і перебуває в аварійному стані.

18.05.2016 Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради направлено листа позивачу за № 04-997, з якого видно, що житловий будинок до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини не внесено.

Згідно з листом Міністерства культури України від 26.05.2016 за № 1775/10/13-16 житловий будинок за адресою: м. Львів, вул. І. Свєнціцького, 16 не занесений до Державного реєстру нерухомих пам'яток України ні як пам'ятка місцевого значення, ні як пам'ятка національного значення та не включений до списків (переліків) пам'яток історії та культури республіканського значення відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури»; подання про занесення житлового будинку до Державного реєстру нерухомих пам'яток України від місцевого органу охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації до Міністерства культури України не надходило.

30.11.2017 набрала законної сили постанова Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2017 у справі № 461/2948/17 (за адміністративним позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16» до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, третя особа - Львівська міська рада, про визнання протиправними бездіяльності та рішення, а також про зобов'язання вчинити дії), котрою встановлені наступні преюдиціальні факти (ч. 4 ст. 78 КАС України):

- 12.02.2015 позивач звертався до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради через Центр надання адміністративних послуг (вх. № 2-2234/АП) із заявою від 11.02.2015 № 14, у якій просив надати висновок про історико-містобудівне обґрунтування розміщення об'єкта нового будівництва, багатоквартирного житлового будинку, на території історичного ареалу м. Львова за адресою: вул. І. Свєнціцького, 16;

- 30.03.2015 у відповідь на заяву позивача від 11.02.2015 № 14 (вх. № 2-2234/АП від 12.02.2015) Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради листом за № 04-673 повідомлено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16», що подане на розгляд історико-містобудівне обґрунтування було розглянуто на засіданні консультативної ради при Управлінні охорони історичного середовища Львівської міської ради (протокол № 77 від 25.03.2015). Згідно з рішенням ради, згадане історико-містобудівне обґрунтування необхідно доопрацювати з врахуванням ряду зауважень та рекомендацій;

- 14.11.2016 позивач звертався до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради через Центр надання адміністративних послуг (вх. № 3-О-73114/АП-04) із заявою від 14.11.2016, у якій просив надати висновок про можливість та умови здійснення містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень на території історичного ареалу міста у разі реалізації намірів забудови земельної ділянки щодо об'єктів, реконструкція яких здійснюється на підставі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки: багатоквартирний житловий будинок з підземним паркінгом та з вбудованим приміщенням комерційного призначення за адресою: вул. І. Свєнціцького, 16 у м. Львові;

- 22.12.2016 у відповідь на заяву позивача від 14.11.2016 (вх. № 3-О-73114/АП-04 від 14.11.2016) Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради листом за № 04-2979 повідомлено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16» про неможливість надати позитивну відповідь на звернення з огляду на те, що по-перше, згідно з ухваленим рішенням консультативної ради з питань охорони культурної спадщини при Управлінні охорони історичного середовища Львівської міської ради (протокол № 92 від 30.11.2016) проектована новобудова не вписується у сформоване архітектурне середовище вулиці через її надмірну висотність, а, по-друге, не враховано рішення консультативної ради від 25.03.2015 (протокол № 77) в частині збереження існуючого стилевого будинку (за адресою: м. Львів, вул. І. Свєнціцького, 16).

Листом від 14.04.2017 № 04/1032 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради скерувало відповідачеві (для розгляду на засіданні консультативної ради з питань охорони культурної спадщини) облікову документацію на будинок за адресою: м. Львів, вул. І. Свєнціцького, 16 в складі: облікової картки об'єкта культурної спадщини та акту огляду технічного стану об'єкта культурної спадщини.

03.05.2017 на засіданні Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини у Львівській області при Департаменті архітектури та розвитку містобудування облдержадміністрації (протокол № 4) було запропоновано виготовити історичну довідку на житловий будинок за адресою: м. Львів, вул. І. Свєнціцького, 16, рекомендовано зазначений об'єкт до внесення в Державний реєстр нерухомих пам'яток України та Перелік щойно виявлених пам'яток архітектури, а також вирішено скерувати облікову документацію на розгляд науково-методичної ради Міністерства культури України.

20.11.2017 видано наказ Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації № 56-ос «Про внесення до Переліку обєктів культурної спадщини щойно виявлених памяток», яким внесено будинок по вул..Свєнціцького, 16 до вказаного Переліку.

Позивач вважає, що вказаний наказ виданий всупереч закону, так як облікова документація (в т.ч. облікова картка об'єкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану об'єкта (пам'ятки) культурної спадщини) на житловий будинок складена без залучення та без урахування інтересів позивача, а також така документація не відповідає вимогам керівних нормативно-правових актів галузі. Відповідачем не забезпечено дотримання Порядку обліку об'єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158. Також, відповідачем не враховано факту невідповідності житлового будинку критеріям, зазначеним у Порядку визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1760 (п.п. 7 та 8).

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, видаючи оскаржуваний наказ на викладені вище обставини уваги не звернув, не забезпечив дотримання прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а відтак дійшов передчасних висновків про віднесення житлового будинку за адресою: м.Львів, вул.І.Свєнціцького, 16, до числа щойно виявлених об'єктів культурної спадщини і, як наслідок, безпідставно вніс згаданий житловий будинок до Переліку об'єктів культурної спадщини.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначає Закон України «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон).

Відповідно до частини першої статті 14 Закону занесення об'єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам'ятки) провадяться відповідно до категорії пам'ятки:

а) пам'ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, протягом одного року з дня одержання подання;

б) пам'ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам'яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1760 затверджено Порядок визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України (далі- Порядок № 1760).

В Порядку №1760 зазначено, що на кожний обєкт культурної спадщини, що пропонується відповідним органом охорони культурної спадщини для занесення до Реєстру, складається облікова документація, яка підлягає постійному зберіганню в такому органі. Занесення обєкта культурної спадщини до Реєстру без облікової документації не допускається (п. 2 Порядку № 1760).

Облікова документація на щойно виявлені обєкти культурної спадщини включає облікову картку, коротку історичну довідку, акт технічного стану та матеріали фотофіксації сучасного стану (п. 3 Порядку № 1760).

Обєкти культурної спадщини національного значення є особливою історичною або культурною цінністю і повинні відповідати критерію автентичності, а також одному з таких критеріїв:

-мали значний вплив на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва країни;

-безпосередньо повязані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю видатних людей;

-репрезентують шедевр творчого генія, стали етапними творами видатних архітекторів чи інших митців;

-були витворами зниклої цивілізації чи мистецького стилю.

Критерій автентичності означає, що памятка повинна значною мірою зберегти свою форму та матеріально-технічну структуру, історичні культурні нашарування (п. 7 Порядку №1760).

Обєкти культурної спадщини місцевого значення повинні відповідати критерію автентичності, а також одному з таких критеріїв:

-мали вплив на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва певного населеного пункту чи регіону;

-повязані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю видатних людей певного населеного пункту чи регіону;

-є творами відомих архітекторів або інших митців;

-є культурною спадщиною національної меншини чи регіональної етнічної групи. (п. 8 Порядку № 1760).

Відповідність кожного обєкта культурної спадщини критеріям, зазначеним у пунктах 7 і 8 цього Порядку, оцінюються науково-методичною радою з питань охорони культурної спадщини органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, консультативними радами органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та науковими (вченими) радами установ та організацій, діяльність яких повязана з охороною культурної спадщини. За результатами оцінки у пятнадцятиденний строк надається висновок щодо доцільності занесення обєкта культурної спадщини до Реєстру, який надсилається Мінкультури у день його підписання. (п. 9 Порядку № 1760).

Після отримання висновку, зазначеного у пункті 9 цього Порядку, Мінкультури у пятнадцятиденний строк передає його разом з обліковою документацією на розгляд утвореної у ньому експертної комісії.

Склад експертної комісії затверджує Міністр культури. До складу експертної комісії входить не менш як три фахівці з науковим ступенем доктора філософії чи доктора наук з відповідної спеціальності.

Результати роботи експертної комісії оформляються протоколом, який підписується головою та секретарем експертної комісії.

Зазначений протокол є підставою для занесення обєкта культурної спадщини до Реєстру (п. 10 Порядку № 1760).

Пункт 11 Порядку № 1760 передбачає присвоєння памятникам культурної спадщини охоронних номерів.

Частиною другою статті 14 Закону встановлено, що обєкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію, як памятки вноситься до Переліку обєктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого обєкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього обєкта або уповноважений ним орган (особу).

Переліки обєктів культурної спадщини затверджується рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Порядок обліку об'єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що згідно названої норми обєкт культурної спадщини вноситься до Переліку до занесення його в Реєстр (в даному випадку Міністерством культури України, як памятки місцевого значення).

Наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.04.2013 за № 528/23060, затверджено Порядок обліку об'єктів культурної спадщини (далі - Порядок № 158).

Згідно п. 3.1. Порядку № 158 облікова картка об'єкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану об'єкта (памятки) культурної спадщини подаються за місцезнаходженням таких об'єктів на розгляд науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, консультативних рад органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та наукової (вченої) ради установи, організації, діяльність якої пов'язана з охороною культурної спадщини, які оцінюють відповідність кожного об'єкта критеріям, зазначеним у пунктах 10 і 11 Порядку визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1760.

Пункт 3.2. цього ж Порядку визначає, що за результатами оцінки виявлених обєктів культурної спадщини оформлюється протокол, в якому зазначається, яким саме критеріям відповідає (не відповідає) кожен обєкт культурної спадщини.

Протокол є підставою для занесення (не занесення) обєкта культурної спадщини до Переліку обєктів культурної спадщини (далі - Перелік),

Пункт 3.4 Порядку № 158 передбачає, що Перелік затверджується рішенням органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органами охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та у місячний строк після затвердження надсилається до Мінкультури України разом з протоколом науково-методичної, консультативної або наукової (вченої) ради та документами, передбаченими у пункті 3.1 цього розділу.

Згідно Положення про департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації він є правонаступником, зокрема, відділу охорони культурної спадщини та культурних цінностей і здійснює повноваження по управлінню, охороні у сфері охорони культурної спадщини, призначає відповідні охоронні заходи щодо памяток місцевого значення.

Наказом Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 20.11.2017 № 56-ос «Про внесення до Переліку обєктів культурної спадщини щойно виявлених памяток» спірний будинок було внесено до Переліку обєктів культурної спадщини, облікову документацію надіслано до Міністерством культури України разом з протоколом Консультативної ради.(т. 1 а.с. 192)

З наказу відповідача № 24-ос від 10.05.2016 видно, що ним затверджено персональний склад Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини Львівській області, зокрема, експертна група «Архітектура» у складі 11 осіб.

Таким чином, підставою для занесення щойно виявленого обєкта культурної спадщини - будинку на вул. Свєнціцького, 16 до Переліку обєктів культурної спадщини, а відтак і видачі оскаржуваного наказу є протокол.

Виходячи з наведених вище норм колегія суддів звертає увагу на те, що законодавець визначив єдину підставу для занесення обєктів культурної спадщини: до Реєстру протокол експертної ради (п. 10 Порядку № 1760); до Переліку протокол Консультативної ради (п.3.2 Порядку № 158).

Оскільки, законодавець повязує прийняття рішення відповідачем про внесення до Переліку обєктів культурної спадщини лише при наявності протоколу Консультативної ради про таке внесення, то дотримання цієї процедури підтверджує законність прийнятого рішення.

З матеріалів справи видно, що 03.05.2017 на засіданні Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини у Львівській області при Департаменті архітектури та розвитку містобудування облдержадміністрації (протокол № 4) було запропоновано виготовити історичну довідку на житловий будинок за адресою: м. Львів, вул. І.Свєнціцького, 16, рекомендовано зазначений об'єкт до внесення в Державний реєстр нерухомих пам'яток України та Перелік щойно виявлених пам'яток архітектури, а також вирішено скерувати облікову документацію на розгляд науково-методичної ради Міністерства культури України.

Вимог щодо форми протоколу законодавець не визначив, проте цим рішенням Консультативна рада (сектор «Архітектура»)однозначно визначила про включення спірного будинку до Переліку обєктів культурної спадщини.

Відповідач пояснив, що на момент прийняття спірного наказу 20.11.2017 вся облікова документація на спірний будинок була в наявності, відтак твердження позивача про відсутність її спростовується наявністю в матеріалах справи історичної довідки на будинок, облікової картки , акту технічного стану та знімків фото фіксації (т.1 а.с.193-204 ).

Судом першої інстанції не взято уваги облікову картку від 25.01.2017, із-за посилання в ній на спірний наказ від 20.11.2017 помилково, так як дана картка заповнена (доповнена) даними, відповідно до гр. 3 цієї картки для направлення в Міністерство культури України (т.1 а.с.194), тому недоліків не містить.

Окремі недоліки документації, зокрема, в акті технічного стану відсутні дані про власника, про стан фундаменту, а також не зазначення в протоколі критеріїв та категорійності памятки не є підставою для скасування спірного наказу, так як не вплинули на його законність.

Більше того, з матеріалів справи видно, що Департаментом архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації (лист від 04.12.2017 № 16-2812) було надіслано до Міністерства подання на занесення до Державного реєстру нерухомих памяток України будинку по вул. Свєнціцького, 16 у м. Львові.

До вказаного подання додавалось ця ж документація: облікова картка на зазначений обєкт культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану памятки, фотофіксацію памятки та витяг з протоколу засідання Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини у Львівській області при Департаменті архітектури та розвитку містобудування облдержадміністрації від 03.05.2017 року (т.2а.с.72-83).

Зазначений обєкт культурної спадщини (подання) розглядався на засіданні Експертної комісії з розгляду питань занесення обєктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих памяток України (протокол засідання від 14.12.2017 № 8/17) відповідно до рішення якої, щойно виявлений обєкт культурної спадщини «Будинок» по вул. Свєнціцького, 16 у м. Львові рекомендований для занесення до Державного реєстру нерухомих памяток України за видом архітектури та категорією місцевого значення, як такий, що відповідає критеріям, визначеним пунктом 8 Порядку № 1760: зберіг свою автентичність, мав вплив на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва певного населеного пункту чи регіону.

Враховуючи рекомендації Експертної комісії з розгляду питань занесення обєктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих памяток України наказом Міністерства культури України від 20.02.2018 №150 занесено памятку культурної спадщини «Будинок» по вул. Свєнціцького, 16 у м. Львові до Державного реєстру нерухомих пам'яток України як пам'ятку архітектури місцевого значення (охоронний № 237-Лв) ( т.2 ак.с.а.с.58-62).

Таким чином, занесенням «Будинку» по вул. Свєнціцького, 16 у м. Львові до Державного реєстру нерухомих пам'яток України як пам'ятку архітектури місцевого значення (охоронний № 237-Лв) був реалізований наказ Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 20.11.2017 № 56-ос про внесення його до Переліку обєктів культурної спадщини щойно виявлених памяток, так як спірний будинок був включений до Переліку до вирішення питання про його реєстрацію як памятки,

Відтак, на погляд суду, спірний наказ не підлягає скасуванню також з підстави його реалізації.

Колегія суддів також зазначає, що посилання позивача на історико - містобудівне обґрунтування, отримання погоджень, а також великий процент зносу будинку, як на підставу для скасування спірного наказу не заслуговують на увагу, так як вони не перешкоджали його видачі відповідачем.

Виявлення і віднесення обєктів культурної спадщини до памяток культурної спадщини здійснюється відповідно до Закону України «про охорону культурної спадщини» і виданих на його виконання нормативних актів, де заборони вказаної вище не передбачено, як і часових рамок такого виявлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року у справі № 813/1091/18 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Повне судове рішення складено 28.12.2018