Справа № 804/9815/13-а
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року Справа № 804/9815/13-а
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Східного офісу Держаудитслужби до Вищого професійного училища № 17 про зобов'язання виконати пункти 3, 5, 6, 7 вимоги № 04-03-05-15/5680 від 29.04.2013 року, -
18.07.2013 року Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області (правонаступником якої являється - Східний офіс Держаудитслужби) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вищого професійного училища № 17, в якому позивач просить:
- зобов'язати Вище професійне училище №17 виконати певні дії, а саме: виконати вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 29.04.2013 року №04-03-05-15/5680 на загальну суму 115084,79 грн. шляхом, визначеним у вимозі.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності у Вищому професійному училищі № 17 за період з 01.02.2011 року по 31.01.2013 року, про що складено акт від 29.03.2013 року №03-21/3. Під час проведення ревізії були встановлені порушення відповідачем законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, у зв'язку з чим на адресу Вищого професійного училища № 17 було направлено вимогу від 29.04.2013 року №04-03-05-15/5680 про усунення порушень на суму 115084,79 грн. Натомість, відповідачем не виконані обов'язкові вимоги органу державного фінансового контролю. Посилаючись на викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги шляхом зобов'язання відповідача виконати вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 29.04.2013 року №04-03-05-15/5680 на загальну суму 115084,79 грн.
Ухвалою суду від 22.07.2013 року (суддя Власенко Д.О.) відкрито провадження в адміністративній справі №804/9815/13-а та призначено справу до розгляду у попередньому судовому засіданні на 12.08.2013 року о 16 год. 30 хв.
На підставі ухвали суду від 12.08.2013 року провадження в адміністративній справі №804/9815/13-а зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/8571/13-а за позовом Вищого професійного училища №17 до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги та визнання недійсним акту.
27 жовтня 2015 року ухвалою суду було поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 16.11.2015 року о 13:00 год.
Згідно ухвали суду від 16.11.2015 року провадження у справі зупинено до вирішення Вищим адміністративним судом України справи №804/8571/13-а за позовом Вищого професійного училища №17 до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги та визнання недійсним акту.
Ухвалою суду від 14.08.2018 року (суддя Павловський Д.П.) прийнято до провадження адміністративну справу № 804/9815/13-а та продовжено зупинення провадження у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Вищого професійного училища № 17 про зобовязання виконати вимогу №04-03-05/5680 від 29.04.2013 року.
Ухвалою суду від 18.10.2018 року (суддя Тулянцева І.В.) адміністративну справу №804/9815/13-а прийнято до провадження, провадження в адміністративний справі №804/9815/13-а поновлено, позивача в адміністративній справі замінено на Східний офіс Держаудитслужби, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 19 листопада 2018 року о 10:30 год.
В судовому засіданні 19.11.2018 року було оголошено перерву за клопотанням представника позивачу у звязку із необхідністю подання уточненої позовної заяви.
26.11.2018 року до суду поступила заява Східного офісу Держаудитслужби про зменшення розміру позовних вимог в якій позивач просить:
Відповідач Вище професійне училище №17 14.12.2018 року подав до суду відзив на заяву про зменшення розміру позовних вимог від 26.11.2018 року в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову та пояснив, що висновки про встановлені в ході ревізії порушення законодавства та розмір завданої матеріальної шкоди (збитків), що викладені в пунктах вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 29.04.2013 року №04-03-05-15/5680, є протиправними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.
17 грудня 2018 року сторони у судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, надали до суду клопотання про закінчення підготовчого засідання та перехід до розгляду справи по суті та продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 17.12.2018 року, винесеною в письмову провадженні, закрито підготовче провадження та призначено справу №804/9815/13 до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).
Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).
З огляду на положення частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті (ч. 2 ст. 193 КАС України)..
Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
З урахуванням наведеного, а також строків розгляду справи по суті, встановлених ч. 2 ст. 193 КАС України, датою ухвалення рішення є 28.12.2018 року.
Розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.
області ОСОБА_2, головним державним фінансовим інспектором відділу
інспектування у сфері освіти і науки Держфінінспекції в Дніпропетровській
області ОСОБА_3 проведено планову ревізію фінансово-господарської
діяльності у Вищому професійному училищі № 17 за період з 01.02.2011 року по 31.01.2013 року, про що складено акт від 29.03.2013 року №03-21/3.
Проведеною відповідачем ревізією встановлені порушення, які відображені в акті ревізії від 29.03.2013 року №03-21/3, зокрема:
- не дотримання вимог чинного законодавства щодо призначення, нарахування та виплати стипендіального забезпечення;
- встановлені факти заниження розміру орендної ставки за використання державного нерухомого майна;
- зайво виплачена премія директору ВПТУ № 17 ОСОБА_4;
- факт безпідставної виплати премії призів.
За результатами ревізії, позивачем на адресу Вищого професійного училища № 17 направлено вимогу від 29.04.2013 року №04-03-05-15/5680 «Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження державної власності та фінансів», якою предявлено наступні вимоги (пункти 3, 5, 6, 7):
- п. 3 - у ході ревізії дотримання норм чинного законодавства щодо призначення, нарахування та виплати стипендіального забезпечення встановлено зайве нарахування стипендії учням, переведеним на III ступінь на загальну суму 38 709,78 грн., чим не дотримано вимоги п. 4.3. Типових правил прийому до професійно-технічних навчальних закладів України, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 06.06.2006 року № 441, та п.3.3 Положення про вище професійне училище та центр професійно-технічної освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 20.06.2000 року № 225, у наслідок чого, слід стягнути з осіб, винних у надлишковому використанні коштів стипендіального фонду на виплати учням матеріальної допомоги та заохочень на суму 38 709,78 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 Кодексу законів про працю України;
- п. 6 - у ході ревізії правильності нарахування та виплати зарплати встановлено зайву виплату премії директору ВПУ № 17 ОСОБА_4 у розмірі більшому, ніж визначено наказом - 5643,00 грн., чим порушено підпункт 5 пункту 4 Наказу МОіНУ від 26.09.2005 року № 557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» із змінами, у звязку із чим, стягнути зайво виплачені кошти в сумі 5643,00 грн. з особи, яка їх безпідставно отримала, в порядку претензійно-позовної роботи. В іншому разі - відшкодувати порушення за рахунок посадових осіб, що допустили зайву грошову виплату (стаття 133 Кодексу законів про працю України);
- п. 7 факт безпідставної виплати премії призвів до надлишкової сплати єдиного внеску до Пенсійного фонду на 2048,40 грн., у звязку із чим, слід провести перерахунок та відповідну взаємозвірку щодо суми внеску та повернути зайво сплачені кошти в сумі 2048,40 грн. або зарахувати в рахунок майбутніх платежів. В іншому випадку - стягнути з осіб, винних у завищенні внесків до Пенсійного фонду, шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 127, 133, 136 Кодексу законів про працю України.
Вважаючи, що пункти 3, 5, 6, 7 вимоги від 29.04.2013 року №04-03-05-15/5680 повинні бути виконані відповідачем шляхом зобовязання їх виконати за рішенням суду, позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року №2939-XII (далі - Закон № 2939-XII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 Закону № 2939-XII, здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Згідно зі статтею 2 Закону № 2939-XII, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю субєктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.
Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі Положення № 499/2011, чинного на момент виникнення спірних відносин), Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення № 499/2011 ).
Відповідно до пункту 6 Положення № 499/2011, Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Також, Положенням № 499/2011 встановлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Згідно з пунктами 10, 13 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2939-XII, законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та, у разі виявлення порушень законодавства, пред'являти обов'язкові до виконання вимоги про усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Таку правову позицію стосовно вирішення спорів цієї категорії неодноразово висловлював Верховний Суд України, зокрема правовий висновок щодо застосування положень статті 2, пункту 7 статті 10 Закону № 2939-XII про підстави і порядок пред'явлення та виконання вимоги органу державного фінансового контролю про усунення порушень вимог законодавства, яка містить вказівку вжити заходи для відшкодування шкоди, міститься у постановах від 18 листопада 2014 року (справа № 21-632а14), від 10 лютого 2015 року (справа № 21-461а14), від 09 червня 2015 року (справа № 21-54а15), від 23 червня 2015 року (справа № 21-358а15), від 02 грудня 2015 року (справа № 826/80/13-а), від 23 лютого 2016 року (справа № 818/1857/14).
Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.
При цьому, похідні вимоги позивача самі по собі є обов'язковими в силу положень статті 10 Закону № 2939-ХІІ, тому вирішення питання про зобов'язання виконати їх в судовому порядку не є правильним способом захисту порушених прав держави.
Крім того, в ході розгляду даної адміністративної справи судом досліджувались матеріали адміністративної справи № 804/8571/13-а за позовом Вищого професійного училища № 17 до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги та визнання недійсним акту.
Так, судом встановлено, що у липні 2013 року Вище професійне училище № 17 пред'явило позов до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування пунктів 2, 3, 4, 5, 6 вимоги ДФІ в Дніпропетровській області від 29 квітня 2013 року №04-03-05-15/5680 «Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження державної власності та фінансів»; визнання недійсним акту ДФІ в Дніпропетровській області від 29 березня 2013року за № 03-21/3 в частині порушень, визначених пунктами 2, 3, 4, 5, 6 вимоги.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року, у справі № 804/8571/13-а позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано вимогу ДФІ в Дніпропетровській області від 29 квітня 2013 року № 04-03-05-15/5680 «Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження державної власності та фінансів» в частині пунктів 3,5,6; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 804/8571/13-а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року скасовано; ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Вищого професійного училища № 17 до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги та визнання недійсним акту відмовлено.
У вказаній постанові від 17 лютого 2016 року Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що збитки, виявлені ревізією, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивач діє в інтересах держави, то захистом порушених прав держави має бути саме стягнення збитків. З такими вимогами позивач в установленому законом порядку до суду не звернувся, а суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог. Перевірити правильність встановлених органом державного фінансового контролю розміру заподіяних збитків суд має повноваження лише у разі предявлення вимог саме щодо їх стягнення, у звязку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Враховуючи, що на момент подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 РозділуПерехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева