Справа № 176/2387/17
Суддя: Слюсар Л. П.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 176/2387/17
Провадження № 2-а/202/40/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 грудня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Некрасової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції м. Дніпра ОСОБА_3, ОСОБА_2 патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції в особі лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання постанови серії ЕАА №116964 від 27.06.2017 року про адміністративне правопорушення незаконною.

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року матеріали позовної заяви передані для розгляду за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2018 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції в місті Дніпро в особі молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 до свого провадження та розпочато підготовче провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що позивач в грудні 2017 року, отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2017 року, зі змісту якої вбачається, що позивач повинен сплатити адміністративний штраф у розмірі 510 грн. Дана постанова винесена на виконання іншої постанови №116964 від 27.06.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постановлену ОСОБА_2 патрульної поліції в м. Дніпро. До того часу позивач постанову ОСОБА_2 патрульної поліції №116964 від 27.06.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі не отримував і про її існування навіть не знав. Відповідно до оскаржуваної постанови 27 червня 2017 року в м. Дніпро на вул. Ярмарковий узвіз, 4, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом SKODA SUPER B, номерний знак НОМЕР_1 о 10 год. 59 хв. здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що постанову було винесено незаконно та вона підлягає скасуванню, оскільки обставини справи, викладені у постанові, не відповідають дійсності. Стверджує, що у зазначені у постанові дату та час, а саме 27 червня 2017 року о 10 год. 59 хв., позивач не здійснював керування транспортним засобом SKODA SUPER B, номерний знак НОМЕР_1, та взагалі знаходився на роботі, що підтверджується довідкою від 26.12.2017 року. Крім того, зазначив, що ніколи не користувався транспортним засобом SKODA SUPER B, номерний знак НОМЕР_1, який на праві вільності належить ТОВ «Сільпо-ФУД», з яким позивач не знаходиться у трудових відносинах.

У зв'язку з чим, просив: скасувати постанову серії ЕАА №116964 від 27.06.2017 року, складену інспектором 6 роти 1 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції м. Дніпра ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 грн., закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2018 року залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2 патрульної поліції м. Дніпра Департаменту патрульної поліції.

Позивач в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності, оскільки він є інвалідом (вади зі слухом) та задовольнити позов.

Представник позивача у останнє судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач - інспектор Управління патрульної поліції м. Дніпра ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. В матеріалах справи наявні відзиви (а.с.31-37), відповідно до яких відповідачі стверджували, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог, встановлених Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Оскільки правопорушення було скоєно в присутності інспектора 6 роти 1 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції м. Дніпра ОСОБА_3 і останній бачив вчинення даного правопорушення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу на підставі п.1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». При розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачем жодних клопотань заявлено не було, жодних переконливих доводів своїй невинуватості ним не надано. Вважають, що позивач порушив Правила дорожнього руху, при цьому користувався засобом звязку (телефон), тримаючи його в руці. Відео по даному правопорушенню відсутнє, оскільки відповідно до п. 7 розділу ХІІІ Інструкції матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото-, відеозапису чи кінозйомки, зберігаються у підрозділі в електронному вигляді протягом трьох місяців з дати фіксації порушення. З цих підстав у задоволенні позову просили відмовити та розглянути справу без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.06.2017 року інспектором 6 роти 1 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції м. Дніпра ОСОБА_3 було винесено постанову серії ЕАА № 116964 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальної за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 255 грн.

Вищевказану постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, позивач вважає незаконною.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідачем суду не надано, відеофіксація не збереглась.

Таким чином, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху. При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

В свою чергу, розглядаючи отримані в ході судового розгляду докази, суд враховує доводи позивача про те, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом SKODA SUPER B, номерний знак НОМЕР_1, оскільки вищезазначений транспортний засіб належить на праві власності ТОВ «Сільпо-ФУД» та не передавався у користування позивачу, що підтверджується листом ТОВ «Сільпо-ФУД» від 29.11.2018 року (а.с. 142).

Крім того, як вбачається з довідки, виданої ПП «Токарев» №19 від 26.12.2017 року, 27.06.2017 року з 8 год 30 хв. до 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 проходив стажування на ПП «Токарев».

Суд також критично оцінює доводи відповідачів про те, що позивачу було розяснено його права, останній надав пояснення, оскільки, як вбачається з висновків МСЕК від 04.02.2000 року (а.с. 21), у позивача маються вади зі слухом та є інвалідність. Інформація про залучення відповідного перекладача відсутня.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано достатніх доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_1 та вини останнього, суд дійшов про необхідність задоволення позову, скасування постанови серії ЕАА №116964, складеної інспектором 1 батальйону 6 роти УПП в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та закриття провадження у справі.

Керуючись викладеним, ст. 9, 122, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 9, 73, 242-244, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції м. Дніпра ОСОБА_3, ОСОБА_2 патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною задовольнити.

Постанову інспектора 1 батальйону 6 роти УПП в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 серії ЕАА №116964 від 17.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у адміністративній справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар