Справа № 754/7475/18
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/489/18
Справа №754/7475/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.

за участю секретаря судового засідання Шевчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №3 полку №2 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Левин А.М., третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону №3 полку №2 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Левин А.М., третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовує наступним.

30.05.2018 року приблизно о 12:00 год. відповідач без надання будь-яких доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, виніс постанову серії НК №784295 про накладення на останнього адміністративного штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, в розмірі 1020 грн., а саме, за паркування позивачем автомобіля в зоні дії спеціального знаку для інвалідів по вул. Є. Сверстюка, 19, в м. Києві, хоча позивач надав відповіідачу документ про встановлення інвалідності 1 групи батькові позивача ОСОБА_3 з 03.05.2018 року, а також усно пояснив, що він перевозить батька разом з дружиною останнього та своєю матір`ю ОСОБА_4, які на момент винесення постанови не повернулись з магазину, до якого пішли за покупками спеціального обладнання для інвалідів.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, відповідно до вимог якого просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії НК №784295 від 30.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, провадження в адміністративній справі закрити; стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 15.06.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 24.09.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої підтримав позовні вимоги за викладених у позовній заяві обставин, просив суд про їх задоволення.

Відповідач інспектор роти №3 батальйону №3 полку №2 УПП в м. Києві ДПП рядовий поліції Левин А.М. в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву, будь-які заяви/клопотання відповідача до суду не надходили.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився. До суду надійшли письмові пояснення третьої особи, які обгрунтовані наступним. Позивач підтверджує, що надав для ознайомлення не своє посвідчення про встановлення інвалідності, а посвідчення свого батька, при тому вказує, що останнього на місці стоянки не було під час винесення постанови, оскільки батько перебував у магазині. Вказані позивачем обставини не звільняють його від адміністративної відповідальності, оскільки останнім не надано доказів, що він дійсно привіз свого батька, який був у магазині поряд. Крім того, позивачем не надано жодних розрахунків судових витрат та доказів їх понесення. З огляду на викладене, третя особа через представника просить суд постанову, винесену інспектором залишити без змін, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

За даних обставин суд вважав за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови серії НК №784295 від 30.05.2018 року, винесеної інспектором роти №3 батальйону №3 полку №2 УПП в м. Києві ДПП рядовим поліції Левин А.М., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Згідно зі змістом оскаржуваної постанови, 30.05.2018 року о 12:00 год. по вул. Є. Сверстюка, 19, в м. Києві ОСОБА_1, керуючи автомобілем, марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив стоянку в зоні дії дорожного знаку 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою 7.17 «Інвалід», чим порушив п. 8.4 (ґ) ПДР України (а.с. 2).

Як встановлено судом та не оспорювалось учасниками справи, позивачем було надано відповідачу довідку МСЕК серії АВ №0974480, відповідно до якоїбатьку позивача ОСОБА_3 встановлена 1 група інвалідності з 03.05.2018 року довічно, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 9).

Так, диспозицією ч.5 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю».

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у зупинці чи стоянці транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» (формальний склад).

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до приписів ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було надано пояснення відповідачуз приводу того, що він перевозить свого батька, якому встановлена 1 група інвалідності та надано для огляду відповідну довідку МСЕК.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, а також те, що відповідачем не виконано обов'язку щодо доказування в даній адміністративній справі, не доведено правомірність свого рішення, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим.

В той же час, відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, приписи ст. 286 КАС України не передбачають право суду визнати рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності протиправним.

Таким чином, суд дійшов до переконання про часткове задоволення вимог адмінстративного позову.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конституції України, ст.ст. 6-11, 14, 77, 217, 241-246, 255, 286, 293, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №3 полку №2 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Левин А.М., третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови- частково.

Скасувати постанову серії НК №784295 від 30.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині вимог адміністративного позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП - НОМЕР_2.

Відповідач: Інспектор роти №3 батальйону №3 полку №2 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Левин А.М., місцезнаходження установи проходження служби: вул. Народного ополчення, 9, м. Київ.

Третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Народного ополчення, 9, м. Київ, код ЄДРПОУ - в матеріалах справи відсутній.

Повний текст рішення суду складено 27.12.2018 року.

Суддя