Справа № 0440/7147/18
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2018 року Справа № 0440/7147/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов'язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 24.09.2018 надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності посадових осіб Пенсійного органу щодо ненадання йому інформації особистісного характеру з матеріалів архівних пенсійних справ його дідуся та бабусі, а також пов'язаних з ними архівних копій документів та зобов'язання відповідача надати йому інформацію з матеріалів архівних пенсійних справ його дідуся та бабусі - ОСОБА_2 (українською), ОСОБА_2 (російською) та ОСОБА_4 (українською), ОСОБА_5 (російською) щодо їх життєвого і трудового шляху.
В обґрунтування позову позивач посилається на протиправну бездіяльність посадових осіб Пенсійного органу щодо ненадання йому інформації особистого характеру з матеріалів архівних пенсійних справ його дідуся та бабусі, яка (бездіяльність) грубо порушує його право на відновлення національності та перешкоджає встановленню родинних відносин з бабусею і дідусем.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 року позовну заяву залишено без руху.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки управління Пенсійного фонду у розумінні Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних довідок, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 року не є архівною установою, а сама інформація, яка запитується позивачем є конфіденційною, а тому особа має право на її ознайомлення виключно за рішенням суду. Також відповідач вказав, що у пенсійній справі не має усіх документів, які запитує позивач.
У подальшому, від позивача на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що інформація, яка знаходиться у матеріалах архівних пенсійних справ його дідуся та бабусі та з приводу якої він звернувся до Пенсійного фонду з вимогою про її (інформації) надання, необхідна йому для реалізації права на відновлення національності. Однак, відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, яким керується у своїй діяльності відповідач, пенсійні справи зберігаються 25 років після припинення виплати пенсії, а тому, враховуючи, що його дідусь ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та строк зберігання його пенсійної справи закінчується 01.01.2019 року, позивач просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії з приводу знищення архівної пенсії справи його дідуся.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області знищувати архівну справу ОСОБА_2 (українською), ОСОБА_2 (російською) до набрання законної сили рішенням у справі № 0440/7147/18.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року) і ОСОБА_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року) є дідусем і бабусею ОСОБА_1.
Згідно з наявних в матеріалах справи письмових доказів вбачається, що відповідно до архівного витягу з книги реєстрації актів громадянського стану про шлюб Державного архіву Кіровоградської області, ім'я дідуся позивача - «ОСОБА_2» (українською), «національність - Евр.» (так у документі). Згідно з копії заяви про видачу паспорта, наданої Державною міграційною службою України в Кіровоградській області, ім'я дідуся - «ОСОБА_2», «национальность - еврей» (російською). Згідно із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження щодо тітки позивача, у графі «відомості про батька» зазначений «ОСОБА_2» (українською), «національність - єврей». Згідно копії архівної довідки про застосування заходів репресивного характеру по відношенню до ОСОБА_6, наданої Державним архівом Кіровоградської області, ім'я дідуся - «ОСОБА_2», національність - «єврей», також згідно з цією довідкою родина дідуся «складалась із: дружини ОСОБА_8 - 1913 року народження, сина ОСОБА_9 - 1934 року народження». Згідно списку реабілітованих жертв тоталітарного режиму (книга четверта «Реабілітовані історією. Кіровоградська область»), ім'я дідуся - «ОСОБА_2» (українською), національність - «єврей». Згідно з відповідями на звернення до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про надання необхідної інформації особистісного характеру з матеріалів архівних пенсійних справ щодо дідуся та бабусі позивача, ім'я його дідуся - «ОСОБА_2.
У той же час, згідно свідоцтва про народження батька позивача - ОСОБА_10 (актовий запис про народження поновлено) зі штампами «восстановлена» і «паспорт обменен 8 І 54 ІУ-ЮК 544119» (російською) та даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо рідної тітки позивача і у його батька, ім'я по батькові як ОСОБА_12 та ОСОБА_13 замість ОСОБА_12 та ОСОБА_13. У відповіді на звернення до Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про усиновлення, визнання батьківства, зміну імені щодо батька та рідної тітки зазначено: актові записи про усиновлення, визнання і батьківства, зміну імені вищевказаних осіб не значаться (не виявлені). У графі щодо відомостей про батьків у свідоцтві про народження батька зазначені: ОСОБА_2», «национальность - украинец» і «ОСОБА_5», «национальность - украинка» (російською), у графі щодо відомостей про дату народження зазначено: « ІНФОРМАЦІЯ_4» (російською). У відповіді Державного архіву Кіровоградської області на звернення щодо народження батька позивача зазначено: «...за 1934 - 1936 рр. актовий запис про народження ОСОБА_3 відсутній». У відповіді на звернення до Державної міграційної служби України щодо надання відомостей про документування його батька ОСОБА_10 у період з 1950 до 1954 року зазначено: «Зберігання або облік будь-яких відомостей про такі паспорти чинним законодавством не обумовлено». У відповіді на звернення до Державного архіву Дніпропетровської області щодо народження дідуся позивача зазначено: «... запису про народження ОСОБА_2 не виявлено». У відповіді на звернення до Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації щодо особової справи його дідуся зазначено: «... личного дела ОСОБА_2 ... на хранении ... не имеется» (російською).
У зв'язку з виявленими розбіжностями, що міститься у згаданих вище документах, позивач 10 квітня 2018 року на ім'я начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області подав заяву із проханням надати інформацію та копії документів особистого характеру з матеріалів архівних справ його дідуся ОСОБА_6 (роки життя ІНФОРМАЦІЯ_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1) та бабусі ОСОБА_7 (роки життя ІНФОРМАЦІЯ_6 - ІНФОРМАЦІЯ_7), які проживали та працювали у м. Олександрія Кіровоградської області.
Відповіддю від 16.04.2018 за №247/Т-11, наданою за підписом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області позивачу відмовлено у наданні запитуваної інформації із посиланням на те, що інформація про фізичну особу є конфіденційною і поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Також у зазначеній відповіді вказується на те, що кожна особа має право за рішенням суду на ознайомлення з інформацією про інших осіб.
Вважаючи вказану відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області суперечить нормам чинного законодавства України є протиправною і такою, яка грубо порушує його право на відновлення національності, а також перешкоджає встановленню родинних відносин з бабусею і дідусем, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд виходить із того, що згідно із ч. 1 статті 5, п.2 ч. 1 ст.6 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Право на інформацію забезпечується: створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів.
Згідно з ч.2 ст. 21 цього ж Закону, конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.
Відповідно до статті 24, ч. ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України, людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою. Здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.
У відповідності до абз. 10, 12 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних», суб'єкт персональних даних - фізична особа, персональні дані якої обробляються.
Тобто, у контексті померлої особи не може йтися про її персональні дані, так як правоздатність щодо розпорядження ними припинилась у зв'язку зі смертю і зазначені дані можуть передаватися її родичам у визначеному чинним законодавством порядку.
За таких обставин, Пенсійний орган, відмовляючи позивачу у наданні запитуваної інформації з підстав того, що вона є конфіденційною, не врахувавши того, що така інформація стосувалася близьких родичів позивача, на переконання суду, допустив протиправну бездіяльність, тим самим порушивши право позивача на відновлення національності та встановленню родинних відносин зі своїми бабусею і дідусем.
Щодо посилань відповідача на те, що Пенсійний орган не є архівною установою у розумінні Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних довідок, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 року № 295/5 (далі - Порядок № 295/5) суд зазначає про таке.
Відповідно до п.1 і 2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які; підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Згідно п.4 та п.5 зазначеного Положення, Пенсійний фонд України з метою організації своєї діяльності організовує ведення діловодства та архіву відповідно до встановлених правил.
Також у п.п.5 п.5 даної Постанови зазначено, що Головне управління Фонду з метою організації своєї діяльності організовує ведення діловодства та роботу з укомплектування, зберігання, обліку та використання архівних документів.
Зі змісту наведених норм вбачається, що відповідач як державний має у своїй структурі архівний підрозділ.
Дія цього Порядку поширюється на центральні державні архіви, галузеві державні архіви, Державний архів в Автономній Республіці Крим, місцеві державні архівні установи, архівні установи органів місцевого самоврядування, архівні підрозділи державних наукових установ, музеїв та бібліотек, архівні підрозділи державних органів, органів місцевого самоврядування, державних і комунальних підприємств, установ та організацій.
Запит фізичної особи може стосуватися самого(ї) заявника (заявниці), осіб, що перебувають на його (її) утриманні, під опікою або піклуванням, його (ЇЇ) померлої(го) дружини (чоловіка), близьких родичів (батьків, дітей, сестер, братів, баби, діда та ін.).
Надання документної інформації за запитами юридичних та фізичних осіб здійснюється шляхом складання і надсилання інформаційних документів, види яких визначено підпунктом 4.3 пункту 4 розділу VI Правил роботи архівних установ України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 квітня 2013 року № 656/5, а саме таких як: інформаційний лист, тематичний перелік, тематичний огляд , тематичну добірку копій, архівну довідку, архівну копію, архівний витяг.
Аналізуючи наведені положення у контексті спірних правовідносин суд зазначає, що дія Порядку № 295/5 поширюється на архівний підрозділ відповідача.
Таким чином, на підставі зазначених нормативно-правових актів, Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області зобов'язане надавати фізичним особам з архівного підрозділу інформацію шляхом складання відповідних документів, форма яких передбачена вищевказаним Порядком.
Посилання відповідача, що у пенсійній справі не має усіх документів, які запитує позивач не є підставою для відмови позивачу у наданні запитуваної інформації. Більш того, у позовній заяві позивач просить відповідача надати інформацію, що стосується усієї наявної у нього інформації щодо його померлих родичів.
А відтак, враховуючи те, що запитувана позивачем інформація щодо його родичів необхідна для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів у частині відновлення національності та встановленні родинних відносин з бабусею і дідусем, пенсійні справи яких знаходяться у архіві відповідача, суд дійшов висновку, що найбільш ефективним способом відновлення порушеного права ОСОБА_1 є зобов'язання відповідача надати позивачу усю наявну інформацію особистого характеру з матеріалів архівних пенсійних справ його дідуся та бабусі - ОСОБА_2 (українською), ОСОБА_2 (російською) та ОСОБА_4 (українською), ОСОБА_5 (російською).
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
За таких обставин, відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем судові витрати зі сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Відповідних вимог щодо повернення надмірно сплачених коштів у розмірі 4,00 грн. позивачем не заявлялось.
Керуючись ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо ненадання ОСОБА_1 інформації особистого характеру з матеріалів архівних пенсійних справ його дідуся та бабусі - - ОСОБА_2 (українською), ОСОБА_2 (російською) та ОСОБА_4 (українською), ОСОБА_5 (російською).
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надати ОСОБА_1 усю наявну інформацію особистого характеру з матеріалів архівних пенсійних справ його дідуся та бабусі - ОСОБА_2 (українською), ОСОБА_2 (російською) та ОСОБА_4 (українською), ОСОБА_5 (російською).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна