Справа № 826/23638/15
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Карпушової О.В.,

Степанюка А.Г.,

при секретарі: Мідянці А.А.,

за участю:

представника відповідача Гурової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» Матвієнка Андрія Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Імексбанк», про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Імексбанк» Матвієнка А.А. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку (додаткову інформацію) про неї як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Імексбанк».

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що 26.01.2015 між нею та третьою особою був укладений договір банківського вкладу № на суму 10 000,00 доларів США з процентною ставкою 6,00% річних по 29.04.2015, відкриті поточний і вкладний рахунки, зазначені у договорі, на який і перерахована сума визначеного вкладу у повному обсязі. По закінченню строку договору, на її вимогу про повернення вкладу було отримано відмову. 13.06.2015 позивачка отримала листа від 03.06.2015 №296 за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Імексбанк», в якому повідомлялося, що 26.01.2015 правлінням НБУ була прийнята Постанова №50 «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до неплатоспроможних» і виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2015 прийнято рішення №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Імексбанк» і з 27.01.2015 на підставі п. 3 ст. 38 та пп. 3 п. 2 ст. 37 Закону України від 23.02.2012 №4452 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Закон №4452) тимчасово призупинені відповідні виплати. На переконання позивачки, такі дії відповідача є протиправними, оскільки не відповідають приписам статей 3, 4, 26, 27 та 37 Закону №4452.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до Реєстру відшкодувань вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом включення до нього ОСОБА_4 як вкладника за договором від 26.01.2015 № про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу від 20.01.2014 відповідно до поданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Імексбанк» Матвієнка Андрія Анатолійовича інформації. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування апеляційної скарги наголошує, що позивач не набула статусу вкладника ПАТ «Імексбанк», а тому не має права на відшкодування коштів в межах суми гарантованого відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Також, вказує на те, що ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 14.02.2017 року накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках 361 фізичних осіб, відкритих у ПАТ «Імексбанк», в тому числі, на рахунок позивача.

В судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримала і просила її задовольнити.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи інші учасники до суду не прибули, що, відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як установлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 26.01.2015 між ПАТ «Імексбанк», в особі начальника відділення №432 Римарева І.С., та ОСОБА_4 був укладений договір № про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 на наступних умовах: валюта вкладу - долар США; сума вкладу 10 000,00; процентна ставка 6,00 відсотків річних; вкладний рахунок - НОМЕР_1; поточний рахунок - НОМЕР_2; дата внесення суми вкладу 26.01.2015 (строком на 93 дні); дата припинення поповнення рахунку - поповнення рахунку протягом усього строку; дата повернення вкладу - 29.04.2015; порядок сплати відсотків - щомісячно; мінімальна сума вкладу - 100,00 доларів США; мінімальна сума поповнення - 100,00 доларів США.

26.01.2015 постановою Правління Національного банку України №50 ПАТ «Імексбанк» був віднесений до категорії неплатоспроможних.

26.01.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Імексбанк», згідно з яким з 27.01.2015 строком на 3 місяці запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду Северина Ю.П.

23.04.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду №84 строк проведення тимчасової адміністрації та повноваження Уповноваженої особи було продовжено до 26.05.2015 включно.

21.05.2015 постановою Правління Національного банку України №330 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Імексбанк» з 27.05.2015.

При цьому, рішенням виконавчої дирекції Фонду №105 від 27.05.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Імексбанк» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до плану врегулювання, з 27.05.2015. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» з 27.05.2015 строком на 1 рік призначено Северина Ю.П.

19.10.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду №189 змінено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Імексбанк»: замість Северина Ю.П. призначено Гаджиєва С.О.

01.09.2016 рішенням виконавчої дирекції Фонду №1697 ліквідатором банку з 05.09.2016 призначено Матвієнка А.А.

09.02.2017 листом №302 Уповноважена особа Фонду Матвієнко А.А. повідомив позивачку, що на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надано всю необхідну інформацію про неї як вкладника для забезпечення виплати за вкладом.

Наведене було підтверджено і листом Фонду від 15.02.2017 №21-036-3695/17, проте, зазначено, що пропозиція уповноваженої особи повернута в банк на доопрацювання та приведення у відповідність до вимог чинного законодавства.

Наведене стало підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що Фондом гарантування вкладів неправомірно повернуто уповноваженій особі Фонду додаткову інформацію щодо позивачки як вкладника, внаслідок чого, не включено її до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно вимог статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VІ) основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частинами перша, друга статті 26 Закону № 4452-VІ).

Відповідно до статті 27 цього Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через 7 днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом 3-х днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктом 5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року №14 встановлено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема, зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Пунктом 1 розділу IV цього Положення визначені повноваження Фонду щодо отриманого від уповноваженої особи Переліку, а саме Фонд завантажує поданий уповноваженою особою Фонду Перелік до програмно-апаратного комплексу Фонду та здійснює його перевірку в частині: - не включення до Переліку інформації про рахунки вкладників, розмір залишку гарантованої суми яких з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку, становить менше 10 гривень або більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, незалежно від кількості вкладів в одному банку; - не включення до Переліку інформації про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом (відповідно до інформації, наданої уповноваженою особою Фонду); - відсутності в Переліку більше одного запису по одному вкладнику; - наявності всіх необхідних для проведення ідентифікації реквізитів вкладника;- коректності реквізитів вкладника.

Перевірка договорів вкладників є повноваженням уповноваженої особи Фонду.

Як наголошувалось вище, уповноваженою особою на адресу Директора-розпорядника Фонду направлено обґрунтування щодо внесення змін до переліку вкладників, які мають право на отримання сум гарантованого відшкодування за рахунок Фонду, до яких включено позивачку як вкладника АТ «Імексбанк» (сума до відшкодування визначена у розмірі 158 100,05 грн.), однак, подана пропозиція була повернута в Банк.

На підставі наведеного нормативно правового регулювання та фактичних обставин, встановлених у справі, колегія суддів приходить до висновку, що, оскільки, уповноважена особа включила позивачку до переліку вкладників, які мають право на гарантоване відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, Фонд протиправно не затвердив зміни до Загального реєстру вкладників, які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, до якого мав включити позивачку.

Щодо посилань Фонду на порушення публічного порядку відшкодування коштів та нікчемності вчиненого позивачкою правочину слід зазначити, що Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 04 липня 2018 року (справа №826/1476/15) виснував, що перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

У цьому рішенні суд зазначив також, що поняття «подрібнення вкладів», «розбивка вкладів», вжиті у судових рішеннях, не є правовими. Фактично під «подрібненням» чи «розбивкою» розуміється перерахування коштів з рахунку однієї фізичної особи на рахунок іншої.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторони правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При цьому, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписала уповноважена особа Фонду як особа, що здійснює повноваження органу управління банку.

У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а Велика Палата Верховного Суду за подібних до встановлених у справі, що розглядається, обставин зазначила, що відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту) на відповідному банківському рахунку розміщено певну суму, яка обчислюється в тисячах доларів США, строком до 22 січня 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням. Укладення зазначеного договору й зарахування коштів на рахунок відбулись до початку віднесення банку [у тому рішенні оцінювалися дії АТ «Дельта Банк»] до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації 02 березня 2015 року]. Отже, як зазначив цей суд, оскільки вклад розміщено на рахунку АТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № 4452-VI. При цьому, відповідач не навів правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону № 4452-VI

Велика Палата Верховного Суду погодилася з позицією судів попередніх інстанцій, які дійшли висновку, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов'язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи Фонду про те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.02.2017 у справі №757/8557/17-к накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках 361 фізичних осіб, відкритих у ПАТ «Імексбанк», МФО 328384, за адресою: м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12-А, заборонивши видаткові операції та/або інше їх використання, з наданням письмової інформації про суму коштів, на які накладено арешт на час надання ухвали для виконання, в тому числі на рахунок позивачки, слід відхилити, оскільки спірним питанням у даному випадку є бездіяльність відповідача щодо незатвердження Реєстру вкладників в частині невключення до нього позивачки, а не виплати позивачці коштів, які знаходяться на рахунку, відкритому у ПАТ «Імексбанк», що перебувають під арештом за рішенням суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Постанова в повному обсязі складена 22.12.2018.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.В.Карпушова

А.Г.Степанюк