Справа № 140/2449/18
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 140/2449/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 01.01.2018 року у розмірі 86 % від відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 року №103.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у серпні 2011 року був звільнений з військової служби у запас Служби безпеки України, з цього часу отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), яка була призначена у розмірі 86 % від суми грошового забезпечення. У травні 2018 року позивач отримав повідомлення з ГУ ПФУ у Волинській області про перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 №103 (далі - Постанова №103), в яком відповідач повідомив про те, що здійснив перерахунок його пенсії, зменшивши її основний розмір з 86% до 57,34% відповідних сум грошового забезпечення.

06.11.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 86% від розміру грошового забезпечення. Проте ГУ ПФУ у Волинській області листом від 21.11.2018 №1232/К-01 повідомило про відмову у проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 у зазначеному розмірі, оскільки перерахунок пенсії позивача, з урахуванням 70 процентів грошового забезпечення, здійснено за чинною редакцією Закону №2262-XII.

Позивач вважає, що такими діями щодо зменшення основного розміру пенсії відповідач порушив його права та законні інтереси. В результаті таких дій позивач одержує пенсію меншу, ніж очікував, при цьому, вказує, що для перерахунку пенсії мають застосовуватися норми Закону №2262-XII, які визначають її розмір у процентах відповідних сум грошового забезпечення, що діяли на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Позивач просить позов задовольнити повністю, у відповідності до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) зобовязати субєкта владних повноважень подати у строк протягом пятнадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення та стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704,80 грн.

Ухвалою суду від 27.11.2018 відкрито провадження в справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно із частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

У відзиві на позовну заяву від 03.12.2018 вих. № 9709/06-39 відповідач позовних вимог не визнає, вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню (а.с.20-23). В обґрунтування зазначає, що відповідно до чинної редакції статті 13 Закону №2262-XII (зі змінами, передбаченими Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростанні в Україні від 27.03.2014 №1166-VII), законодавцем встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, такий максимальний розмір пенсії застосовується як при призначенні нових, так і при перерахунку раніше призначених пенсій. Вказує на те, що ця спірна норма законодавства не скасована та не визнана неконституційною, а тому є обовязковою для застосування органами Пенсійного фонду України.

Відтак, відповідач вважає, що вимога позивача про перерахунок пенсії у розмірі 86% грошового забезпечення не підлягає задоволенню, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 18.08.2011 року перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, про що свідчать копії пенсійного посвідчення позивача серії ААЄ №556519 від 03.10.2011 року та протоколу ГУ ПФУ у Волинській області за пенсійною справою - НОМЕР_1 (а.с.15, 11). Як слідує з цього протоколу, пенсія позивачу за вислугу 32 роки призначена з розміру 86% відповідних сум грошового забезпечення за посадою заступник начальника Ковельського міжрайвідділу УСБУ у Волинській області (військове (спеціальне) звання підполковник).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб ГУ ПФУ у Волинській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Волинській області від 12.04.2018 року №54/16-307 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій (а.с.36). При цьому, основний розмір пенсії позивача склав 70% грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком пенсії ОСОБА_1 від 14.04.2018 року (а.с.35).

06.11.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в редакції, чинній на момент звільнення з військової служби) у розмірі 86% грошового забезпечення (а.с.9).

Листом від 12.11.2018 року № 1232/К-01 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що перерахунок пенсій здійснювався за чинною редакцією Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, пенсію позивача перераховано з нового грошового забезпечення у розмірі 70 % (максимальний) (а.с.8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

У дану статтю Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 року №1166-VII, який набрав чинності 01.05.2014 року, були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають положення статті 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 року №1166-VIІ зміни до частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що при перерахунку розміру пенсії на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення за нормами чинними на 01.03.2018 року, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, зокрема працівників Служби безпеки України, зміст та обсяг досягнутими ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Отже, відповідачем протиправно зменшено позивачу при перерахунку пенсії відсоток грошового забезпечення з 86 % до 70 %.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в

постановах від 19 червня 2018 року у справі №583/2264/17 (провадження №К/9901/1786/18), від 24 квітня 2018 року у справі №686/12623/17 (провадження №К/9901/849/17), від 3 квітня 2018 року у справі №175/1665/17 (2-а/175/41/17; провадження №К/9901/9950/18), від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17 (провадження №К/9901/2058/17) і від 31 січня 2018 року у справі №523/4930/15-а (провадження №К/9901/1120/18).

Відповідно до частини пятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів, що, зменшуючи у процентному відношенні розмір пенсії ОСОБА_1 під час її перерахунку, діяв відповідно до закону, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, пропорційно (зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Тому такі його дії є протиправними.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з 01.01.2018 року на рівні 86% від відповідних сум грошового забезпечення та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії позивачу з 01.01.2018 року у розмірі 86% від відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 року № 103 та у відповідності до довідки Управління СБУ у Волинській області від 12.04.2018 року №54/16-307.

Щодо вимог позивача, заявлених в порядку статті 382 КАС України, відносно встановлення судового контролю суд зазначає, що в силу положень частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов'язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, а примусове виконання рішень суду у даній категорії справ забезпечується органами державної виконавчої служби.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування приписів статті 382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобовязання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Відповідно до вимог статей 139, 244, 246 КАС України, суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн., сплаченого за подання позову немайнового характеру квитанцією від 26.11.2018 № ПН1513713 (а.с. 2)

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 244-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 01.01.2018 року на рівні 86% від відповідних сум грошового забезпечення

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 (45000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) з 01 січня 2018 року у розмірі 86% від відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 року №103 та у відповідності до довідки Управління Служби безпеки України у Волинській області від 12 квітня 2018 року №54/16-307.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) на користь ОСОБА_1 (45000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя В.Д. Ковальчук