Справа № 0340/1388/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2634/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Макарика В.Я., Глушка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду (головуючий суддя Костюкевич С.Ф. м. Луцьк, повний текст складено 17.09.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ №197 о/с від 06.07.2015 «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1, поновити його на посаді, стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 138 246,15 грн, визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати грошового забезпечення за період з 01.06.2015 по 08.07.2015, стягнути грошове забезпечення за період з 01.06.2015 по 08.07.2015 у розмірі 4 890,34 грн.

06.08.2018 відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року клопотання задоволено частково. Позов ОСОБА_1 в частині про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Сцшик Б.В. оскаржив його в апеляційному порядку та просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначає, що факт існування наказу від 06.07.2015 про звільнення ОСОБА_1 та супровідного листа № 3/1-2902 від 0.07.2015 не доводять, що УМВС в області направило ОСОБА_1 його, тим більше ці документи не доводять отримання Сцшиком Б.В. цих документів. Представлений відповідачем реєстр № 1 на кореспонденцію відправлену через відділення зв'язку, не підтверджує факт відправлення наказу про звільнення.

Апелянт зазначає, що навіть формально створений супровідний лист до витягу з наказу про звільнення від 06.07.2015 датований двома днями пізніше - 08.07.2015.

Про те що ОСОБА_1 дізнався про своє звільнення лише 15.05.2018 свідчить його переписка з УМВС в області. Так, на звернення про причини невиплати йому щ травня 2015 матеріального забезпечення працівника органів ОВС, УМВС в області листом № 7/388 від 26.04.2018 повідомило, що ОСОБА_1 не виплачується матеріальне забезпечення у зв'язку з відстороненням від посади. На адвокатський запит від 08.05.2018 про відсторонення та розміру грошового забезпечення, УМВС в області листом № 3/1-56ад.з/8ад.з/01/12/1-2018 від 15.05.2018 повідомило про звільнення ОСОБА_1 з 06.07.2015. Апелянт зазначає, що лише після цієї відповіді дізнався, що його звільнено, а не відсторонено.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач на підставі наказу УМВС України у Волинській області від 19.05.2015 №127 о/с (по особовому складу) призначений на посаду дільничного Інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області. За результатом службового розслідування, яке призначене наказом УМВС у Волинській області від 25.05.2015 №540, встановлено, що капітан міліції ОСОБА_1, перебуваючи на посаді дільничного інспектора міліції СДІМ Нововолинського МВ УМВС у Волинській області, був затриманий 22.05.2015 працівниками УСБУ у Волинській області та слідчим відділом прокуратури Волинської області після одержання ним неправомірної вигоди. 22.05.2015 капітана міліції ОСОБА_1 слідчим відділом прокуратури Волинської області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та стосовно нього ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.05.2015 обрано запобіжний захід, спочатку у вигляді тримання під вартою, а потім - застави. Також, відповідно до наказу УМВС у Волинській області від 29.05.2015 № 142 о/с, на виконання ухвали Луцького міськрайонного суду від 27.05.2015, капітана міліції ОСОБА_1 відсторонено від посади дільничного інспектора міліції СДІМ Нововолинського МВ УМВС у Волинській області, з 29.05.2015 строком на 2 місяці. Управлінням кадрового забезпечення УМВС у Волинській області направлено ОСОБА_1 лист від 30.06.2015 №3/6-2738 про закінчення службового розслідування за фактом повідомлення його 22.05.2015 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та складено висновок, згідно якого прийнято рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу ОВС, та вказано право позивача ознайомитися з даним висновком, прибувши до адміністративного приміщення УМВС у Волинській області. Зі змістом вищевказаного листа ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується його власноручним записом про ознайомлення та підписом від 03.07.2015. Даний лист, як встановлено в судовому засіданні, був вручений позивачу через іншого працівника міліції.

Також судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з часу ознайомлення з листом, з приводу будь-яких питань, до УМВС не звертався, заяв не подавав, до виконання своїх посадових обов'язків не приступав.

Т.в.о. начальника УМВС України у Волинській області видано наказ від 06.07.2015 №197 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Нововолинського міського відділу УМВС у Волинській області капітана міліції ОСОБА_1, з 08.07.2015 року.

На виконання пункту 5.4 Інструкції, УМВС України в області позивачу надіслано лист від 08.07.2015 №3/1-2902 з інформацією про звільнення його за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) Положення та про необхідність прибуття в УКЗ УМВС у Волинській області для отримання трудової книжки, військового квитка, припису, обхідного листа та витяг з наказу про звільнення, що підтверджується записом №124 в реєстрі №1 на кореспонденцію відправлену через відділення зв'язку.

Згідно Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України від 23.08.2012 року №747, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин не передбачено направлення таких листів рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення поштового відправлення.

До суду позивач звернувся лише 19.07.2018.

Залишаючи позов в частині без розгляду, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч. 5 ст. 122 України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Законом України «Про міліцію» (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) не передбачено спеціальних строків звернення до суду, тому на думку суду повинні застосовуватися загальні строки звернення до суду, визначені нормами КАС на момент звернення позивача до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем належними та допустимими доказами не наведено поважності пропущеного ним строку звернення до суду, а тому суд вірно вважав, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу №197 о/с від 06.07.2015 року «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 138 246,15 грн слід залишити без розгляду у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 0340/1388/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.Я. Макарик

І.В. Глушко

Повний текст складено 22.12.2018