Справа № 240/4976/18
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2018-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 грудня 2018 року м. Житомир справа № 240/4976/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради про визнання рішення № 128 від 18.10.2016 протиправним та нечинним,
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Овруцької міської ради (далі відповідач), в якому просить:
- визнати рішення одинадцятої сесії 6 скликання Зарічанської сільської ради від 18 жовтня 2016 року № 128 протиправним та нечинним;
В подальшому, 26 червня 2018 року архівним сектором Овруцької районної державної адміністрації позивачу було видано рішення десятої сесії ІІ скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 20.08.1997, із якого останньому стало відомо, що вищезазначена земельна ділянка передана в приватну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд №10 по вул. Садовій в с. Острів Овруцького району Житомирської області ОСОБА_2, бувшій власниці належного на даний час позивачу на праві власності будинку.
У звязку з цим, ОСОБА_1 зазначає, що при існуванні вказаного рішення десятої сесії ІІ скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 20.08.1997 про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2, Зарічанська сільська рада не мала законного права розпоряджатися земельною ділянкою та передавати її позивачу в оренду.
За таких обставин позивач вважає, що оскільки він є власником житлового будинку №10 по вул. Садовій в с. Острів Овруцького району Житомирської області, то має право на отримання вказаної земельної ділянки безоплатно в приватну власність для обслуговування зазначеного будинку.
Вважаючи, що рішення одинадцятої сесії 6 скликання Зарічанської сільської ради від 18 жовтня 2016 року № 128 порушує його права, позивач звернувся з даним позовом до суду. Враховуючи, що Зарічанська сільська рада шляхом обєднання ввійшла до Овруцької обєднаної територіальної громади в особі Овруцької міської ради, відповідачем по даній справі є Овруцька міська рада.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 240/4976/18 за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради про визнання рішення № 128 від 18.10.2016 протиправним та нечинним та призначено відкрите судове засіданні на 03 грудня 2018 року.
23 листопада 2018 року до суду надійшла заява від позивача, в якій він просив суд розглядати справу без його участі (а.с.55).
Крім того, заява аналогічного змісту про розгляд справи без участі представника Овруцької міської ради 03 грудня 2018 року була надіслана відповідачем на електронну адресу суду (а.с.58).
Також, 03 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що предметом позовних вимог у даній справі є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі в оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Зважаючи на це, відповідач вказує, що позов не може бути задоволений, оскільки Рішення № 128 одинадцятої сесії 6-го скликання Зарічанської сільської ради вичерпало свою дію шляхом виконання, а скасування вказаного рішення не породжує наслідків для Позивача як орендаря земельної ділянки (а.с.60-62).
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житловий будинок №10 по вул. Садовій в с. Острів Овруцького району Житомирської області, що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.38). Право власності позивача на зазначений будинок виникло на підставі договору купівлі-продажу укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнаного дійсним на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 26.08.2008 у справі № 2-1356/08.
Рішенням одинадцятої сесії 6 скликання Зарічанської сільської ради від 18 жовтня 2016 року № 128 земельна ділянка площею 0,1190 га (кадастровий номер :02:001:0137), на якій розташований житловий будинок №10 по вул. Садовій в с. Острів Овруцького району, була передана позивачу в користування на умовах оренди строком на 5 років для будівництва та обслуговування вищезазначеного житлового будинку, господарських і будівельних споруд (а.с.10-11). На підставі вказаного рішення між позивачем та Зарічанською сільською радою 30 листопада 2016 року був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,1190 га за кадастровим номером 0:02:001:0137 строком на 5 років (а.с.12-14).

Разом з тим, з наявних у матеріалах справи довідки Виконавчого комітету Овруцької міської ради від 07.09.2018 №1516 (а.с.16) та архівного витягу із рішення десятої сесії ІІ скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 20.08.1997 (а.с.15) вбачається, що на підставі цього рішення земельна ділянка орієнтовною площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд №10 по вул. Садовій в с. Острів Овруцького району Житомирської області була передана у приватну власність ОСОБА_2.

Оскільки ОСОБА_1 є власником житлового будинку №10 по вул. Садовій в с. Острів Овруцького району Житомирської області, то, на його думку, він має право на отримання вказаної земельної ділянки безоплатно в приватну власність для обслуговування зазначеного будинку.

З огляду на зазначене позивач вважає рішення одинадцятої сесії 6 скликання Зарічанської сільської ради від 18 жовтня 2016 року № 128 є протиправним, оскільки при існуванні вказаного рішення десятої сесії ІІ скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 20.08.1997 про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2, Зарічанська сільська рада не мала законного права розпоряджатися зазначеною земельною ділянкою та передавати її позивачу в оренду, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходив із наступного.

Земельні відносини, в тому числі й з приводу передачі земельних ділянок у приватну власність чи надання їх в користування врегульовані Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі ЗК України) в редакції від 05.10.2016 (що була чинною на момент прийняття оскаржуваного в даній справі рішення одинадцятої сесії VI скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 18.10.2016 року).

ОСОБА_3 до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

д) організація землеустрою;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 93 ЗК України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

ОСОБА_3 до ст. 116 ЗК України, яка визначає підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Земельні ділянки передаються у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб сільськими, селищними, міськими радами (ч. 1 ст. 122 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

ОСОБА_3 до ч. 3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2. ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, врегульований ст. 123 ЗК України.

Так, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

ОСОБА_3 до ч. 6 та ч. 10 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

З огляду на зазначені норми, суд приходить до висновку, що приймаючи рішення від 18 жовтня 2016 року № 128 про передачу земельної ділянки площею 0,1190 га (кадастровий номер :02:001:0137), на якій розташований житловий будинок №10 по вул. Садовій в с. Острів Овруцького району ОСОБА_1 в користування на умовах оренди строком на 5 років для будівництва та обслуговування вищезазначеного житлового будинку, господарських і будівельних споруд, відповідач діяв в межах наданих йому законом повноважень.

З приводу доводів позивача щодо того, що при існуванні рішення десятої сесії ІІ скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 20.08.1997 про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2, Зарічанська сільська рада не мала законного права розпоряджатися зазначеною земельною ділянкою та передавати її позивачу в оренду ОСОБА_1 на підставі рішення від 18 жовтня 2016 року № 128, суд зазначає наступне.

Земельний кодекс України від 18.12.1990 №561-ХІІ в редакції від 22.06.1993 (що була чинною на момент прийняття рішення десятої сесії ІІ скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 20.08.1997 року).

Статтею 4 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-XII визначено, що у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність.

Суб'єктами права державної власності на землю виступають: Верховна ОСОБА_3 України - на землі загальнодержавної власності України; Верховна ОСОБА_3 Республіки Крим - на землі в межах території Республіки, за винятком земель загальнодержавної власності; обласні, районні, міські, селищні, сільські ОСОБА_3 народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності.

Землі, що перебувають у державній власності, можуть передаватися в колективну або приватну власність і надаватися у користування, у тому числі в оренду, за винятком випадків, передбачених законодавством України і Республіки Крим.

В свою чергу, згідно з статтею 6 Земельного кодексу України від 18.12.1990 №561-XII громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель присадибна ділянка). Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими ОСОБА_3 народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно.

Компетенція сільських, селищних і міських районного підпорядкування ОСОБА_3 народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин, була врегульована ст. 9 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-XII. Так, пунктами 1, 2, 6 частини 1 вищезазначеної статті передбачено, що до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування ОСОБА_3 народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; погодження проектів землеустрою.

ОСОБА_3 до статті 17 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-XII передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться ОСОБА_3 народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, ОСОБА_3 народних

депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї.

ОСОБА_3 народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) ОСОБА_3 народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним,

природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) ОСОБА_3 народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.

Водночас, передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими ОСОБА_3 народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу.

Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).

Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи архівного витягу із рішення десятої сесії ІІ скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» від 20.08.1997 року, Зарічанською сільською радою за наслідками розгляду заяви громадян сіл Острів та Заріччя, було вирішено, зокрема, передати ОСОБА_2 безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га, яка була надана їй для обслуговування житлового будинку №10 по вулиці Садовій в селі Острів (а.с.15-16).

Разом з тим, суд зазначає, що прийняття сільською радою відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність громадянина не є тим юридичним фактом, з яким законодавство повязує виникнення у громадянина права власності на зазначену земельну ділянку.

Так, статтею 22 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-XII закріплено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

ОСОБА_3 до статті 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-XII право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними ОСОБА_3 народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною ОСОБА_3 України.

Натомість, матеріали справи не місять доказів встановлення меж земельної ділянки та оформлення ОСОБА_2 державного акту на земельну ділянку, надану їй на підставі рішення десятої сесії ІІ скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» від 20.08.1997. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що своє право на отримання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 не реалізувала, тому право власності на земельну ділянку у неї не виникло, а сама ділянка залишилась у власності держави, а субєктом права власності на неї залишилась Зарічанська сільська рада Овруцького району Житомирської області, оскільки земельна ділянка розташована в межах її території.

Таким чином, в момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення одинадцятої сесії 6 скликання Зарічанської сільської ради від 18 жовтня 2016 року № 128 про передачу ОСОБА_1 в оренду строком на 5 років земельної ділянки, на якій розташований належний позивачу на праві власності житловий будинок №10 по вул. Садовій в с. Острів Овруцького району Житомирської області, зазначене земельна ділянка перебувала в державній власності, а тому відповідач мав право розпоряджатися нею в порядку, визначеному Земельним Кодексом України, в тому числі мав право передати її в оренду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що приймаючи рішення одинадцятої сесії 6 скликання Зарічанської сільської ради від 18 жовтня 2016 року № 128 про передачу ОСОБА_1 в оренду строком на 5 років земельної ділянки площею 0,1190 га за кадастровим номером :02:001:0137 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, а саме рішення від 18 жовтня 2016 року № 128 є правомірним.

Крім того, суд погоджується з доводами відповідача, що рішення одинадцятої сесії 6 скликання Зарічанської сільської ради від 18 жовтня 2016 року № 128 вичерпало свою дію шляхом його виконання, зокрема, шляхом укладення між позивачем та Зарічанською сільською радою 30 листопада 2016 року договору оренди земельної ділянки площею 0,1190 га за кадастровим номером 0:02:001:0137 строком на 5 років.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідачем під час розгляду справи доведено та підтверджено наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів правомірність своїх дій щодо прийняття рішення одинадцятої сесії 6 скликання Зарічанської сільської ради від 18 жовтня 2016 року № 128 про передачу ОСОБА_1 в оренду строком на 5 років земельної ділянки площею 0,1190 га за кадастровим номером :02:001:0137, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 77, 90, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (вул. Миру 9/2, с. Острів, Овруцький район, Житомирська область, 11101; РНОКПП НОМЕР_1) до Овруцької міської ради (вул. Тараса Шевченка, 43, м. Овруч, Житомирська область, 11101; ) про визнання рішення одинадцятої сесії 6 скликання Зарічанської сільської ради від 18 жовтня 2016 року № 128 протиправним та нечинним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович