Справа № 813/1281/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року№ 857/269/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі №813/1281/18 (суддя Брильовський Р.М., рішення ухвалене о 15/28 год., м.Львів, повний текст складено 16 липня 2018 року) за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України та головних інспекторів відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Трускавецька міська рада, про визнання протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі ДАБІ) та головних інспекторів відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ у Львівській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (далі Головні інспектори) в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення «Про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 17.11.2017 №10 на «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом по вул.Довбуша, б/н в м.Трускавець Львівської області (далі - Обєкт будівництва)» від 16.03.2018 (далі Рішення).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила ДАБІ, яка із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги посилаючись на окремі обставини справи вказує на те, що Містобудівні умови та обмеження для проектування Обєкта будівництва затвердженні наказом Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради (далі Управління, Міська рада відповідно) від 17.11.2017 №10 (далі Містобудівні умови та обмеження, Наказ №10 відповідно) видані з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, зокрема містобудівному розрахунку та детальному плану території на Обєкт будівництва. Зазначає, що Містобудівні умови та обмеження не містять позначень мінімально допустимих відстаней від обєкта, що проектується до ліній регулювання забудови території та червоних ліній в конкретних цифрових показниках, а вказана у них щільність населення, в межах житлової забудови перевищує максимально допустимі показники згідно детального плану території на Обєкт будівництва.

Міська рада у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідачі та третя особа, в судове засідання не надіслали своїх представників, про дату час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. Разом з тим, Головним інспектором Федівим Р.М. подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку з неможливістю зявитися у судове засідання через зайнятість на роботі.

Апеляційний суд, вважає, що таке клопотання не підлягає до задоволення, оскільки вказаний відповідач, як і інші Головні інспектори та скаржник, був завчасно повідомлений про розгляд справи (22.11.2018) та останні могли забезпечити явку одного із відповідачів або їх представників. Крім того, у відповідності до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Містобудівні умови та обмеження видані без порушення вимог містобудівного законодавства.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.03.2018 Головними інспекторами відповідно до Довідки про результати документальної перевірки від 27.02.2018, наказу ДАБІ «Про проведення позапланової перевірки» від 01.03.2018 №251 та направлення на проведення позапланової перевірки від 01.03.2018 №18-мб/пз проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм стандартів і правил Управлінням (т.1 а.с.142-143, 227-228).

Внаслідок перевірки складено акт від 15.03.2018 (далі ОСОБА_5), яким встановлено, що Управлінням видано Містобудівні умови та обмеження на Обєкт будівництва (замовники - ОСОБА_1 та ОСОБА_6А.).

В ОСОБА_5 зокрема вказано, що при видачі Містобудівних умов та обмежень Обєкта будівництва Управлінням порушено вимоги пункту 8 частини першої статті 1, пункту 7 частини пятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038-VI), розділу 4 пункту 4.1, підпункту 5.1.6 Державних будівельних норм Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території» затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.03.2012 №107 (далі ДБН Б.1.1-14:2012), а саме відповідно до містобудівного розрахунку та детального плану території на Обєкт будівництва, визначено та нанесено лінії регулювання забудови території та червоні лінії та встановлено максимально допустиму щільність населення 420 люд/га, однак в пункті 4 розділу «Містобудівні умови та обмеження» не зазначено мінімально допустимі відстані від об'єкта, що проектується до ліній регулювання забудови території та червоних ліній в конкретних цифрових показниках, а в пункті 3 зазначено 453 люд/га (т.1 а.с.57-59).

За результатами перевірки та встановлених ОСОБА_5 порушень Головними інспекторами прийнято Рішення (т.1 а.с.60).

Не погодившись із вказаним Рішенням позивач звернувся до суду із цим позовом.

Статтею 1 Закону №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій (пункти 8, 7 статті 1 цього Закону).

Відповідно до статті 5 Закону №3038-VI програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня. Вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Згідно з частинами першою, другою статті 26 Закону №3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Частиною четвертою цієї статті передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

За змістом частини п'ятої статті 26 Закону №3038-VI проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Положеннями статті 29 Закону №3038-VI встановлено, що однією з основних складових вихідних даних є містобудівні умови та обмеження.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри обєкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Перелік обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на обєкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву обєкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування обєкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від обєкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони памяток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони обєктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони обєктів транспорту, звязку, інженерних комунікацій, відстані від обєкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним (частина пята статті 29 Закону №3038-VI.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва обєкта незалежно від зміни замовника.

Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.

Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється, зокрема головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам (пункт 2 частини восьмої статті 29 Закону №3038-VI).

У разі скасування в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.

Завдання на проектування обєктів будівництва складається і затверджується замовником за погодженням із проектувальником. Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень обєкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до частин першої статей 17, 19 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. Детальний план території містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Як зазначено вище, однією із підстав для прийняття оскаржуваного Рішення стало те, що в пункті 4 Містобудівних умов та обмежень вказано, що червоні лінії по вул.Довбуша б/н, м.Трускавець, Львівська область (далі ОСОБА_5) «Генеральним планом м.Трускавця», затвердженого рішенням Міської ради від 21.11.2011 №233 (далі Генеральний план) не встановлені, що є порушенням вимог пункту 7 частини пятої статті 29 Закону №3038-VI та підпункту 5.1.6 пункту 5.1. розділу 5 ДБН Б.1.1.-14:2012. Разом з тим, у цьому ж розділі Містобудівних умов та обмежень вказано, що при визначенні мінімально допустимих відстаней від обєкта, що проектуються до існуючих будинків та споруд необхідно враховувати нормативні розриви (побутові, протипожежні, санітарні) відповідно до ДБН 360-92**«Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 №44 (далі ДБН 360-92**), ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва» (т.1 а.с.69-70).

З матеріалів справи видно, що Генеральний план, містить план червоних ліній у м.Трускавець. Згідно з вказаним Генеральним планом червоні лінії по ОСОБА_5 не встановлені. Згідно розділу 5 детального плану (містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки) забудови земельної ділянки на Обєкт будівництва, розробленого Приватним підприємством «Крокус» (далі ПП), червоних ліній немає. Даний факт додатково підтверджується довідкою ПП від 06.06.2018 №9 (т.1 а.с.49-54, 226).

У підпункті 5.1.6 пункту 5.1. розділі 5 ДБН Б.1.1.-14:2012 вказано, що за відсутності плану червоних ліній у складі генерального плану або плану зонування території населеного пункту план червоних ліній виконується у складі детального плану території. У звязку з тим, що Генеральний план містить план червоних ліній, то відсутній обовязок виконання плану червоних ліній у складі детального плану території забудови по ОСОБА_5.

Відповідно до пункту 3.14 ДБН 360-92** житлові будинки з квартирами на перших поверхах треба розміщувати, як правило, з відступом від червоних ліній. По червоній лінії допускається розміщувати житлові будинки з вбудованими у перші поверхи приміщеннями громадського призначення.

Судом встановлено, що 31.01.2018 філією Державним підприємством «Укрдержекспертиза» у Львівській області видано позитивний експертний звіт за проектом Обєкт будівництва. Згідно з його додатком зазначено, що на першому поверсі будинку вбудовані приміщення громадського призначення (т.1 а.с.13-17).

Відповідно до пункту 3.25 ДБН 360-92** для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. Відповідно до примітки 2 пункту 3.13 ДБН 360-92** при різних вимогах (протипожежних, санітарно-гігієнічних та ін.) до мінімально допустимих відстаней між будинками і спорудами при проектуванні треба приймати величини, найбільші з них.

Водночас, у пункті 4 розділу Містобудівні умови та обмеження зазначено, що проектовану будівлю розташувати на відстані:

- мінімально 18,00 м. від житлового будинку садибного типу по вул. Довбуша, 17;

- мінімально 12,30 м. від житлового будинку садибного типу по вул. Довбуша, 19;

- мінімально 16,50 м. від житлового будинку садибного типу по вул. Вишенського, 32;

- мінімально 15,90 м. від житлового будинку садибного типу по вул. Вишенського, 30;

- мінімально 21,40 м. від житлового будинку садибного типу по вул. Вишенського, 14а;

- мінімально 21,50 м. від літньої кухні по вул. Довбуша, 11;

- мінімально 22,90 м. від житлового будинку садибного типу по вул. Довбуша, 11.

За змістом пункту 3.8 примітки №1 ДБН 360-92** мінімальну розрахункову площу ділянки для окремого житлового будинку (без розміщення на ній дитячих дошкільних установ і підприємств обслуговування, гаражів, що належать громадянам, фізкультурних і спортивних споруд) необхідно приймати відповідно до кількості його мешканців - не менше як: 15,3 - 13,9 м2/люд (6 - 8 поверхів).

Суд першої інстанції вказав, що у пункті 3 детального плану території у розділі «Містобудівні умови та обмеження» зазначено, що мінімальну розрахункову площу земельної ділянки для житлового будинку необхідно приймати відповідно до кількості його мешканців не менше як 15,3 13,9 м2/люд. (6 - 8 поверхів), згідно пункту 3.8 примітки №1 ДБН 360-92**. Відповідно до Містобудівних умов та обмежень площа земельної ділянки на будівництво житлового будинку (7 поверхів з мансардою) по ОСОБА_5 становить 0,6306 га.

Таким чином, мінімальну розрахункову площу ділянки для окремого житлового будинку визначено у відповідності до вказаних вимог та ДБН 360-92**, так як на земельній ділянці площею 0,6306 га запроектовано будівництво 7 (семи) поверхового будинку з мансардою. Відтак, максимально допустима щільність населення в межах забудови становить 6306 м2 : 13,9 м2/люд=453 люд, що міститься у містобудівному розрахунку ескізу намірів забудови з техніко-економічними показниками заявника (т.1 а.с.187-203).

У детальному плані вибрано посередній показник 15,0 м2/люд, що визначив орієнтовну допустиму щільність населення 420 люд/га, а в Містобудівних умовах та обмеженнях встановлена максимально допустима щільність населення 453 люд/га (т.1 а.с.39-40).

Варто звернути увагу, що у пункті 3 детального плану території Обєкта будівництва у розділі «Містобудівні умови та обмеження» також передбачена норма 3.8 примітки №1 ДБН 360-92** та необхідність її дотримання. Примітка до детального плану встановлює допустимість уточнення та доповнення містобудівних умов органом місцевого самоврядування та спеціально уповноваженим органом архітектури і містобудування проекту Містобудівних умов та обмежень (т.1 а.с.47).

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно того, що Містобудівні умови та обмеження надані без порушень вимог містобудівного законодавства.

Згідно з частиною другою статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний нагляд це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пунктів 1 та 2 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин, далі - Порядок) нагляд здійснюється ДАБІ через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі (далі - головні інспектори будівельного нагляду) шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

За пунктом 3 Порядку одним із основних завдань нагляду є скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об'єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів.

У пункті 6 цього Порядку вказано, що головні інспектори будівельного нагляду під час здійснення нагляду зобов'язані: у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати нагляд у межах повноважень, передбачених законодавством.

Нормами пункту 6 частини четвертої статті 41-1 Закону №3038-VI закріплено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства (норма аналогічного змісту міститься у підпункті 6 пункту 5 Порядку. Відтак, Головні інспектори мають право скасовувати чи зупиняти виключно дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду.

Натомість, як вірно вказано судом першої інстанції, оскаржуваним Рішення, всупереч вказаним вимогам Закону №3038-VI та Порядку, скасовано самі Містобудівні умови та обмеження, а не Наказ №10, яким вони були затвердженні.

Крім того, Рішення відповідачів було прийняте без урахування права позивача на участь у процесі такого прийняття, оскільки такі рішення вочевидь мають несприятливі наслідки для прав позивача, так як ускладнюють та зумовлюють неможливість здійснювати останнім будівництво і перешкоджають реалізації права власності на його майно.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги вище перелічених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_5
ОСОБА_8
Повне судове рішення складено 22 грудня 2018 року.