Справа № 757/31802/18-а
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Губської О.А.

суддів: Беспалова О.О., Ключковича В.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві капрала поліції Валуєва Андрія Михайловича про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві капрала поліції Валуєва Андрія Михайловича про визнання протиправними дій щодо винесення постанови серії ЕАА №442148 від 13.06.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; скасування постанови інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві капрала поліції Валуєва Андрія Михайловича серії ЕАА №442148 від 13.06.2018 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити провадження у справі.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане судове рішення позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати назване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, при цьому посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки його доводам, оскаржуване рішення ґрунтується на припущеннях, оскільки належних та допустимих доказів правомірності прийняття оскаржуваної постанови матеріали справи не містять. Крім того, позивачем стверджується, що відповідачем було порушено порядок розгляду адміністративних матеріалів.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що інспектором патрульної поліції капралом поліції Валуєвим А.М. 13.06.2018 складена постанова серії ЕАА №442148, з якої вбачається, що гр. ОСОБА_2 13.06.2018 в м. Києві, по вул. Набережна-Лугова, керуючи автомобілем марки «KIA SPORTAGE» д.н.з. НОМЕР_1, проїхав на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 "е" «Правил дорожнього руху України», через що притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122ч.2КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності інспектором були з'ясовані і доведені обставини, які свідчать, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, тому відповідач правомірно склав постанову про адміністративне правопорушення, оскільки позивач порушив вимоги п 8.7.3"е" "ПДР України".

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Згідно з нормами п.8.7.3. ПДД сигнали світлофора мають такі значення:

в) зелений миготливий сигнал світлофору дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє Рух;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Так, позовна заява обґрунтована тим, що 13.06.2018 о 21-50 год. позивач, керуючи автомобілем «KIA SPORTAGE» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Набережно-Лугова в м. Києві зі швидкістю 50 км/год, перебуваючи у безпосередній близькості до світлофора (приблизно 25 метрів), вирішивши закінчити маневр, аби не створювати аварійну ситуацію на дорозі та забезпечити безпеку дорожнього руху, здійснив проїзд на миготливий зелений сигнал світлофора, однак був зупинений інспектором Валуєвим А.М. та притягнутий до адміністративної відповідальності порушивши п. 8.7.3.е.ПДР України, а саме здійснення проїзду на забороняючи сигнал світлофора, а саме: червоний.

Частиною першою статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Водночас згідно з частинами першою, другою, четвертою та п'ятою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Разом з тим, відповідачем на підтвердження правомірності своїх дій щодо прийняття спірної постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення не було надано до суду жодного доказу, отже вчинення позивачем адміністративного правопорушення, з огляду на яке відповідачем була складена постанова серії ЕАА № 442148 від 13 червня 2018 року про адміністративне правопорушення та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., належним чином не доведено.

Зокрема, відповідачем не надано доказів скоєння позивачем правопорушення, зазначеного у постанові від 13 червня 2018 року, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З матеріалів справи не вбачається, що позивачем було допущено порушення ПДР України, жодних доказів щодо саме обставин вчинення позивачем правопорушення, відповідачем суду не надано, тобто відповідачем не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності та не надано доказів правомірності свого рішення. У зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо протиправності та необхідності скасування постанови від 13 червня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та прийняв рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для його скасування.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, посилання позивача на те, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідач зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення, колегія суддів вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Аналіз положень частин першої - третьої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється:

1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті;

2) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

3) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбаченого статтею 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов'язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями ст.ст. 286, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві капрала поліції Валуєва Андрія Михайловича про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати незаконними дії інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві капрала поліції Валуєва Андрія Михайловича щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №442148 від 13.06.2018, складену стосовно ОСОБА_2.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяО.О. Беспалов

СуддяВ.Ю. Ключкович

Повне судове рішення складено 26 грудня 2018 року.