Справа № 804/204/235/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2018 року Справа № 804/204/235/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
за участі секретаря судового засіданняСтогній К.В.,
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про скасування постанови від 28.12.2017 року № 014465,-
15 січня 2018 року ОСОБА_5 звернувся до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнень просить: постанову начальника управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області О.М. Степаненко № 014465 від 28 грудня 2017 року скасувати і справу закрити за відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_5.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 01.11.2017 року о 14 годині ОСОБА_5 керуючи власним автомобілем Renault з державним номерним знаком АЕ8949СЕ слідував по а/д м-19 і в районі СМТ Дружба був зупинений групою осіб в кількості 3-х чоловік, які представились працівниками транспортного контролю Тернопільського управління. Працівники управління Укртрансбезпеки потребували пройти зважування. За наслідками відмови ОСОБА_5 пройти зважування, управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу та складено Акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Позивач вважає, що оспорювана постанова є протиправним та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2018 року адміністративну справу № 204/235/18 передано за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2018 року адміністративну справу № 204/235/18 передано за предметною юрисдикцією до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 року адміністративну справу № 804/204/235/18 прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні (суддя Кононенко О.В.).
Розпорядженням № 2173 д від 14.08.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл справи № 804/204/235/18 на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 10.07.2018 року щодо звільнення у зв'язку з поданою заявою про відставку судді Кононенка О.В., та на виконання розпорядження керівника апарату суду № 80 від 09.08.2018 року. Вищевказану справу повторно розподілено судді Павловському Д.П.
Розпорядженням № 2756 д від 17.10.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл справи № 804/204/235/18, у зв'язку із відстороненням судді Павловського Д.П. та на виконання розпорядження в.о. керівника апарату суду від 04.10.2018 року № 116. Вищевказану справу розподілено судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року адміністративну справу № 804/204/235/18 прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
Представник позивача у судове засідання 28.11.2018 року прибув, просив позов задовольнити з підстав, наведених у позові.
Представник відповідача у судове засідання 28.11.2018 року прибув, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, наведені у письмовому відзиві на позовну заяву, а саме: вантажний транспортний засіб - Renault реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автомобільній дорозі М-19 та був зупинений 01.11.2017 р. о 14-10 на 347 км цієї дороги смт. Дружба працівниками Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області для перевірки документів, що визначені п.15 Порядку. При перевірці документів, що визначені ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 водій фактично відмовився від проходження документального та габаритно-вагового контролю, не надав жодних з передбачених законодавством документів працівникам стосовно такої відмови пояснення надати відмовився так само як і підписати акт про виявлений факт, про що був складений акт про відмову від проходження габаритно-вагового контролю від 01.11.2017 року. Відповідач не вбачає порушень у порядку прийняття свого рішення, а саме постанови від 29.03.2018 року, тим більше не вбачає ознак протиправної такого рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що у власності ОСОБА_5 перебуває автомобіль марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1.
01.11.2017 року вантажний транспортний засіб - Renault реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автомобільній дорозі М-19 та був зупинений о 14-10 на 347 км цієї дороги смт. Дружба працівниками Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області для перевірки документів.
Згідно акта № 035797 від 01.11.2017 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, під час перевірки виявлено порушення: водій автомобіля Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1, в грубій формі відмовився пройти габаритно-ваговий контроль, чим порушив вимоги постанови КМУ № 879 від 27.06.2007 року. Водій відмовився надати для перевірки посвідчення водія, свідоцтво реєстрації транспортного засобу, супровідні документи на вантаж, протокол повірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, тахокартки у кількості 29 шт. за поточний період роботи.
01.11.2017 року співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області головним спеціалістом ОСОБА_8, головним спеціалістом ОСОБА_7, старшим державним інспектором Рудим А.В. складено акт № 016407 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю.
Також у зв'язку з допущеними порушенням Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області складено припис № 0060876 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Повідомленням про розгляд справи від 21.11.2017 року за № 6009/2517 призначено розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 07.12.2017 року о 10 год. 00 хв.
28.12.2017 року Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області складено постанову № 014465 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою ОСОБА_5 притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв'язку з допущенням порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Пунктом 13 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567), встановлено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин. Щотижневий графік складається з урахуванням проведення рейдових перевірок не частіше ніж один раз на квартал.
Пунктом 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів габаритні параметри яких перевищують нормативні, ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, порядок тимчасового обмеження або заборони руху транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на окремих ділянках автомобільних доріг загального користування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (надалі - Порядок № 879).
Порядок № 879 визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.
Згідно підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах.
Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879).
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті. Відповідно до п.1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є органом центральної виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Пунктом 4 Положення передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Згідно підпунктів 15, 27, пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Пунктом 15 Порядку зазначається, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:
наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;
додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода):
відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;
оснащення таксі справним таксометром;
відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій па перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення:
додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та мас протяжність понад 250 кілометрів;
виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) є особливим заходом державного контролю автомобільних перевізників, яка проводиться в будь-який час з урахуванням інфраструктури за згідно затвердженого графіку, та яка не охоплюється визначенням "планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю)".
Відповідно до частини 12 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Судом встановлено, що Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області 30.10.2017 року видано направлення на перевірку № 000447 на проведення рейдової перевірки співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області головним спеціалістом ОСОБА_8, головним спеціалістом ОСОБА_7, старшим державним інспектором Рудом А.В. Направлення видано на період з 31.10.2017 року по 04.11.2017 року.
Заступником начальника управління - начальником відділу державного контролю та нагляду за безпекою на танспорті управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області складено та начальником служби автомобільних доріг, директором ДП "Тернопільський облавтодор" та начальником управлення патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції погоджено графік роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю на листопад 2017 року (на період з 01.11.2017 р. по 30.11.2017 р.)
Судом також досліджені копії посвідчень № 1094 від 23.05.2017 року виданого на ім'я ОСОБА_8, від 19.07.2017 року виданого на ім'я ОСОБА_9, № 0913 виданого 08.09.2017 року на ім'я ОСОБА_7
Відповідно до пунктів 1, 3-6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422, зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів (далі - транспортний засіб), під час проведення рейдових перевірок здійснюється посадовою особою Укртрансбезпеки або її територіального органу (далі - посадова особа) у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла).
Зупинення транспортного засобу здійснюється для проведення рейдової перевірки посадовою особою в будь-який час на маршруті руху.
Зупинення транспортного засобу здійснюється посадовою особою в тому числі для перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Водій транспортного засобу зобов'язаний надавати на час перевірки посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи. Перевірка одного транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години.
У разі коли під час проведення перевірки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, складається акт та/або протокол про адміністративне правопорушення.
У разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ Національної поліції про такі порушення.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області правомірно, за наявності відповідних повноважень проведено перевірку дотримання транспортним засобом марки Renault реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Також з аналізу зазначених норм вбачається, що у разі зупинення транспортного засобу посадовою особою Укртрансбезпеки, водій транспортного засобу зобов'язаний надавати на час перевірки посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи.
Згідно вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є:
для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;
для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Доводи позивача стосовно того, що його несвоєчасно повідомлено про час і місце розгляду справи № 6009/25-17 від 21.11.2017 року, за розглядом якої прийнято спірну постнову, є необґрунтованими, оскільки , як вбачається з матеріалів справи, позивачем 25.11.2017 року було отримано повідомлення про розгляд справи, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.
Позивачем ані під час розгляду Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, про що було позивача повідомлено належним чином, ані під час судового розгляду справи не надано відповідних пояснень та їх документального підтвердження щодо документів на підставі яких виконані вантажні перевезення, а також не заперечувалось про здійснення 01.11.2017 року вантажного перевезення по автомобільній дорозі М-19 на 347 км дороги смт. Дружба.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
З огляду на сукупність викладених обставин, доводи позивача є необґрунтованими, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 грудня 2018 року.

Суддя (підпис) С. В. Прудник