Справа № 826/14481/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ
22 грудня 2018 року № 826/14481/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадженні без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснити з 01.10.2017 перерахунок ОСОБА_1 пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017 до моменту здійснення перерахунку;

- визнати дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві при вирішенні звернення ОСОБА_1 як дискримінаційні щодо перерахунку пенсії, яке було подано до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з 13.10.1986 по 16.12.1986, як військовозобов`язаний, був призваний на спеціальні збори для участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Повідомив, що є інвалідом 2-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає, що має право на перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 851 від 15.11.2017 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому звернувся до відповідача із заявою про такий перерахунок.

Проте відповідач у здійсненні перерахунку пенсії відмовив з тих підстав, що право на такий перерахунок мають лише військовослужбовці строкової служби.

Позивач вважає вказану відмову протиправною, оскільки до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори.

09.10.2018 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з тих підстав, що позивач був призваний на спеціальні збори для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а строкову військову службу на той момент не проходив, з огляду на що, він не має права на здійснення перерахунку його пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 851 від 15.11.2017 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України установлено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_1 с від 04.12.2012. (а. с. 15)

ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовозобов`язаний, який призваний на військові збори з 13.10.1986 по 16.12.1986, що підтверджується копією архівної довідки Міністерства оборони України та витягом із військового квитка. (а. с. 16-20)

Позивач є інвалідом 2 групи, а його захворювання (інвалідність) пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК (серія 10 ААА № 792210). (а. с. 21-22)

12.06.2018 позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, у якій зазначив, що має право на пенсійне забезпечення відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте пенсійним органом не визнається його право гарантоване ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому просив провести перерахунок та виплату пенсії. (а. с. 11-12)

Листом № 29826/02/М-2473 від 26.06.2018 відповідач відмовив у проведенні перерахунку та виплаті пенсії позивача за його заявою, оскільки позивач був призваний саме на спеціальні збори для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а строкову військову службу на той момент не проходив, з огляду на що, він не має права на здійснення перерахунку його пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 851 від 15.11.2017 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». (а. с. 13)

Вважаючи дану відмову незаконною та дискримінаційною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повноваження щодо призначення та виплати пенсій покладено на Пенсійний фонд України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. ст.54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 (далі - Порядок № 1210).

Приписами пункту 9-1 Порядку № 1210 визначено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Судом установлено, що позивачу призначено пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків, призначену за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З аналізу викладених норм слідує, що для перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особа має відповідати наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;

2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби;

3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної участі.

Тобто, лише наявність зазначених критеріїв у їх сукупності обумовлюють визначення військовослужбовця як такого, що має право на отримання відповідного розміру пенсійного забезпечення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалі від 08.05.2018 у справі № 820/1148/18 (Пз/9901/33/18).

У вказаній ухвалі Верховний Суд зазначив, що ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не містить норм, які можуть викликати неоднозначність у її застосуванні.

Як убачається з копії архівної довідки № 90028 від 27.12.2012, позивач в період з 13.10.1986 по 17.12.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_2 як військовозобов`язаний, призваний на військові збори.

Таким чином, ураховуючи, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи поза межами проходження ним дійсної строкової служби, суд дійшов висновку, що позивач не має права на перерахунок пенсії відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на вказаний перерахунок.

Зазначена обставина вказує на те, що положення вказаної вище статті, у тому числі її частина третя, не можуть регулювати питання призначення пенсії іншим особам, ніж військовослужбовцям, які проходили дійсну військову службу в період ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим, варто зазначити, що виконання обов`язків військовозобов`язаними, призваними на військові збори, не є тотожним проходженню військової служби.

Види військової служби визначені у ст. 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок», до яких участь у військових зборах не належить.

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу, натомість військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Ураховуючи, що на час участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи позивач не перебував на дійсній строковій військовій службі, а виконував обов`язки військовозобов`язаної особи, підстави для перерахунку йому пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відмова у перерахунку пенсії позивача є правомірною, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 77, 241 - 246, 255, 263, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко