Справа № 243/5916/18
Суддя: Кузнецов Р. В.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/187/2018
Справа № 243/5916/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

27.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.06.2018 року відповідачем було винесено постанову серії ВР № 080479 від 06.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає, що вказана постанова є незаконною у звязку з тим, що керуючи автомобілем «AUDI A6» з номерним знаком KCJ029 по вулиці Свободи у м. Словянську, не порушуючи правил ПДР, побачивши сині проблискові маячки позаду себе, повернув на вул. Заводську та зупинився з дотриманням правил ПДР. Після зупинки, до нього підійшов поліцейський ОСОБА_4 з напарником, та почав витягами його з автомобілю та надів наручники. Після чого, відвезли до відділу поліції, забрали документи та склали постанову. Вказав, що поліс страхової відповідальності знаходилась у автомобілі, тому не знайшовши його у сумці було складено постанову. Також, вказав, що поліцейським не було розяснено прав. Додав, що відповідач порушив вимоги ст.283 КУпАП та не вірно вказав у постанові його дані. Просить суд, скасувати постанову серії ВР № 080479 від 06.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАПю

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з підстав наведених у позові.

Відповідач лейтенант поліції ОСОБА_2, у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві від 27.07.2018 року з якого слідує, що 06.06.2018 року у м. Словянську приблизно о 23 годині 45 хвилин поліцейським було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме: по вулиці Свобода, біля будинку № 170 водій порушив правила зупинки, а саме здійснив зупинку ближче 10 метрів від краю перехрещуваної частини, яким порушив п.15.9 г ПДР України. Побачивши поліцейський службовий транспорт водій почав рухатись на транспортному засобі у попутному напрямку, після чого був зупинений працівниками поліції. Вказав, що підійшовши до водія, інспектор проінформував про причину зупинки та попросив предявити відповідні документи, зазначені в п.п.2.1 ПДР України, а саме: посвідчення на право керування транспортним засобом, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обовязкового страхування цивільно правової відповідальності. Однак, водій не предявив поліс обовязкового страхування цивільно правової відповідальності, чим порушив п.п.2.4а ПДР України. Під час спілкування з водієм, поліцейським було встановлено, що водій перебуває з явними ознаками алкогольного спяніння, розуміючи, що його буде притягнено до відповідальності, водій почав різко рухатись на автомобілі, в результаті чого пошкодив службовий транспорт. ОСОБА_1 було затримано, та складено протокол про адміністративне затримання серії АА № 127463 та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Звертає увагу на те, що відомості про місце проживання особи вносяться в постанову виключно з слів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вважає, що при винесені постанови поліцейський керувався Конституцією України та Законом України «Про національну поліцію». Просив постанову від 06.06.2018 року серії ВР № 080479 залишити без змін, та відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (а.с.15-17).

Представник відповідача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності № 113/4113104-18 від 04.01.2018 року, у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні адміністративного позову

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, і ця обставина не заперечується сторонами, що 06.06.2018 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Краматорську та Словянську ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 080479.

За змістом даної постанови, 05.06.2018 року о 23 годині 45 хвилин ОСОБА_1 у м. Словянську по вулиці Свободи біля будинку № 110, керуючи автомобілем «AUDI А6» з номерним знаком KCJ029 порушив правила зупинки, здійснив зупинку ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини та не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.15.9 г, 2.4а ПДР України, та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП., велась відео фіксація.

Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 5).

У судовому засіданні досліджений відеозапис з камер поліцейських, який міститься на долученому до матеріалів справи .лазерному диску (а.с.18).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно із ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вимогами ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимогч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Згідно з статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами п. 15.9 г) Правил дорожнього руху (ПДР), зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Пунктом 2.4 а) ПДР України встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР України, а також предявити для перевірки документи, які зазначені в п.2.1 ПДР України.

Відповідно до п.п. г) п. 2.1 . ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, який було додано відповідачем до письмових заперечень проти позову, вбачається, що дійсно позивач 06.06.2018 року близько 23 години 45 хвилин перебував за кермом автомобіля «AUDI A6 (vab. LODAS)», номерний знак KSJ 029. Працівниками поліції було розяснено, що позивач зупинився з порушенням п.15.9 г) ПДР України. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся надати на вимогу працівника поліції, для перевірки - поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також, на відеозапису зафіксовано, що позивач, перебуваючи за кермом свого автомобілю, намагався рухатись , з місця зупинки, коли поряд з ним перебував працівник поліції, однак останнім був затриманий (а.с.18).

Крім того, свідок ОСОБА_6 пояснив, що він працює на посаді старшого лейтенанта поліції Батальйону патрульної поліції у містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції у Донецькій області, та 06.06.2018 року він разом із відповідачем підійшов до автомобіля ОСОБА_1 - «AUDI А6» з європейськими номерами у звязку з тим, що він був припаркований з порушенням п.15.9 ПДР України. Розяснивши позивачу окремі норми Конституції України, ознайомивши з правами, запропонували йому перепаркувати автомобіль, однак коли ОСОБА_1 почав рух назад, ледве не збив працівника поліції. Після цього, він та інспектор Кисільов Р.М. доставили ОСОБА_1 до відділу поліції, та склали відповідні протоколи.

Таким чином, зазначені докази та пояснення свідка спростовують доводи позивача, щодо відсутності складу правопорушення в його діях.

Безпідставними також є доводи позивача про те, що відповідач порушив вимоги ст.283 КУпАП, а саме вказав невірно адресу проживання позивача та зазначив у постанові ІНН, оскільки вони спростовуються доданою до матеріалів справи копією паспорту серії ВЕ № 848274, який видано на імя ОСОБА_1, та з якого слідує, що останній зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити:

-найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи;

-відомості про особу, щодо якої розглядається справа;

-опис обставин, установлених при розгляді справи;

-зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова серії ВР № 080479 від 06.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122?ч.1 ст.126 КУпАП, була винесена відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, у звязку з чим підстави для скасування постанови відсутні, а тому у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення необхідно відмовити у звязку з відсутністю підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2,17, 18, 50,77, 104-106, 159-163,167 КАС України, ст.ст. 38, 122, 126,247, 258, 279, 280, 281, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити за відсутністю підстав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Повний текст рішення складено 27 грудня 2018 року.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_7