Справа № 826/4335/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4335/18 Головуючий у І інстанції - Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" як оператор спільної діяльності між Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування", Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, третя особа: Акціонерне товариство "Сбербанк" про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" як оператор спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", ТОВ "Карпатигаз" та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ за договором № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, третя особа: Акціонерне товариство "Сбербанк" про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 грудня 2017 року № Головного управління ДФС у Полтавській області.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те, що порушення ТОВ «Карпатигаз» вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в частині недотримання 10-денного строку сплати податкового зобов'язання у розмірі 13 089 858,57 грн. сталося з тієї підстави, що затримка у перерахуванні податку до відповідного бюджету виникла виключно з вини обслуговуючого банку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року в адміністративному позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, не був вз'ятий до уваги скрін-шот з електронного журналу реєстрації платіжних доручень електронної системи клієнта-банку (АТ "Сбербанк").

Відповідачем подано заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Також, Акціонерним товариством "Сбербанк" подано відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Карпатигаз" в якому, останній просить відхилити вказану апеляційну скаргу, залишити рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку з питання порушення терміну сплати суми податкового зобов'язання визначеного у податковій декларації з рентної плати (в частині користування надрами для видобування корисних копалин) за квітень 2016 року.

В ході перевірки встановлено, що відповідно дод. № 2 (вх.№ від 19.05.2016 року) до податкової декларації з рентної плати за квітень 2016 року (вх.№ від 19.05.2016 року) - Східно -Полтавське родовище, договір про спільну діяльність від 10.06.2002 року № 3 - уповноважена особа ТОВ «Карпатигаз» (30162340) задекларовано обсяг видобутої корисної копалини за податковий (звітний) період 3899,138 т (на підставі спеціального дозволу на користування надрами в межах конкретних ділянок надр, який надає право на провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин № 2430 від 05.04.2001 року). Податкове зобов'язання за податковий (звітний) період з урахуванням фактичної ціни реалізації та ставки плати для виду корисної копалини становило 13 089 858,57 грн.

Податкове зобов'язання по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу в сумі 13089858,57 грн. не було сплачено в граничні строки - 30.05.2016 року, за рахунок чого в індивідуальній картці платника податків відображено податковий борг у розмірі 13089858,57 грн. Фактично зобов'язання сплачено 31.05.2016 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки № 7535/16-31-12-13-30/337504782 від 05.12.2017 року договору про спільну діяльність від 10.06.2002 року № 3 з питання порушення терміну сплати суми податкового зобов'язання визначеного у податковій декларації з рентної плати за квітень 2016 року (в частині користування надрами для видобування корисних копалин) по Східно-Полтавському родовищу.

Перевіркою встановлено, що згідно з договором про спільну діяльність від 10.06.2002 року № 3 - уповноважена особа ТОВ «Карпатигаз» несвоєчасно сплачено податкове зобов'язання визначеного у податковій декларації з рентної плати (в частині користування надрами для видобування корисних копалин) за квітень 2016 року по Східно-Полтавському родовищу в сумі 13 089 858,57 грн., затримка сплати зобов'язання не перевищує 30 днів.

На підставі вищезазначеного акту Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.12.2017 року № , в якому нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 1 308 985.86 грн.

Вищезгадане податкове повідомлення-рішення оскаржено Позивачем в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України (скарга № 18/01-1 від 18.01.2018 року).

Рішенням Державної фіскальної служби України № 7420/6/99-99-11-03-01-25 від 01.03.2018 року оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення від 27.12.2017 року № протиправним, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, Позивач звернувся із адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що платіжні документи № 1447 на суму 661 219,01 грн. та № 1448 на суму 13 089 858,57 грн. оформлені ТОВ «Карпатигаз» належним чином згідно законодавства України та Договору РКО, з накладенням електронних цифрових підписів повноважних осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, о 17 год. 58 хв. 30.05.2016 року, після чого відправлені до Банку засобами електронної системи Клієнт-Банк «IFOBS». Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у матеріалах справи документальних доказів, які свідчать про виконання Позивачем усіх дій, які від нього залежали, для належного виконання зобов'язання, а саме: щодо своєчасного, 30.05.2016 року, тобто у строки, встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, подання до банку платіжних доручень №№ 1447, 1448 від 30.05.2016 року для сплати податкового зобов'язання по рентній платі за користування надрами.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його не обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за приписами п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до визначення, наведеного у пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Порядок проведення камеральних перевірок врегульований статтею 76 ПК України, а саме така перевірка проводиться посадовими особами податкового органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення перевірки не обов'язкова.

Згідно з пунктом 76.2 цієї ж статті порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Пунктом 86.2 статті 86 ПК України передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами податкового органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

При цьому, акт про результати камеральної перевірки може стати підставою для донарахування податкових зобов'язань, про що платнику повідомляють податковим повідомленням - рішенням. Повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його замісником) протягом 10 робочих днів, наступних за днем вручення платнику податків акта перевірки (п. 86.8 ст. 86 ПК України ).

Положеннями частини 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В розумінні норми статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

За приписами п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Зокрема, базові звітні (податкові) періоди для подання податкових декларацій з податку на додану вартість визначені нормами п. 49.18 ст. 49 ПК України.

Зокрема, пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Аналогічно п. 202.1 ст. 202 ПК України визначено, що звітним (податковим) періодом для цілей податку на додану вартість є один календарний місяць.

Відповідно до п.п. 203.1, 203.2 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2016 року мала бути подана платником податку не пізніше 20.05.2016 року, а строк сплати податкового зобов'язання за такою декларацією настає протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації, тобто з 21.05.2016 року по 30.05.2016 року включно.

Відповідно до п. 31.1 і п. 31.3 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України ).

Відповідно до п. 20.1.19 ст. 20 ПК України контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст. 111 ПК України).

Згідно з абз. 2 п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу: у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, - при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання; у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу, - при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання.

З метою погашення самостійно задекларованої суми рентної плати за користування надрами для видобування природного газу Позивачем в електронній системі «Клієнт-банк» сформовані о 16 год. 41 хв. платіжні доручення № 1447 на суму 661 219,01 грн. та № 1448 на суму 13 089 858,57 грн.

При цьому, як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, розрахунково-касове обслуговування ТОВ «Карпатигаз» здійснюється в АТ «Сбербанк» відповідно до умов договору банківського рахунку № Т130-010000077 від 17.08.2012 року.

Згідно п. 1.1 Договору РКО, розрахунково-касове обслуговування ТОВ «Карпатигаз», відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність від 10.06.2002 року № 3, здійснюється протягом операційного часу, визначеного в Тарифах Банку.

Також, відповідно до п. 2.4.11 Договору РКО, ТОВ «Карпатигаз» зобов'язаний дотримуватись внутрішнього операційного часу, встановленого для Клієнта в Банку.

При цьому, в Тарифах Банку, що являються Додатком № 1 до Договору РКО, визначено, що операційний час в Банку для здійснення операцій в національній валюті засобами системи Клієнт-Банк встановлений з 9-00 до 17-00, післяопераційний - з 17-00 до 7-30 (п. 9 розділу «Примітки» Тарифів Банку).

Відповідно до п. 3.5 Додаткової угоди від 17.08.2012 року № 2 до Договору РКО, електронні платіжні документи приймаються та виконуються Банком в операційний час, що встановлений Банком, виключно в день отримання таких електронних платіжних документів. Електронний платіжний документ, що надійшов до Банку після вказаного вище часу - у разі технічної можливості та за плату, визначену тарифами Банку, виконується в день отримання електронних платіжних документів.

Окремо у вищезазначених Тарифах вказується, що за бажанням Клієнта та у разі наявності у Банка технічної можливості, за плату визначену в Тарифах, Банк може виконувати платіжні доручення Клієнта на списання коштів з рахунку, що надійшли до Банку після операційного часу, в день їх надходження, але не пізніше закінчення операційного дня (п. 5 розділу «Примітки» Тарифів Банку).

Як слідує з наведеної в Тарифах таблиці «Операційний день в Банку», тривалість Операційного дня в ПАТ «Сбербанк» визначена з 9-00 до 17-30 включно.

За приписами п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно з п. 2.14. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976, банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача - «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня».

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті «Дата виконання», має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідно до п. 2.19 Інструкції розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Час надходження платіжних документів на виконання банком фіксується в електронному журналі реєстрації платіжних доручень, що зберігається в базі даних системи IFOBS» (Клієнт-Банк).

З метою погашення самостійно задекларованої суми рентної плати за користування надрами для видобування природного газу Позивачем в електронній системі «Клієнт-банк» сформовані о 16 год. 41 хв. платіжні доручення № 1447 на суму 661 219,01 грн. та № 1448 на суму 13 089 858,57 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що платіжні документи № 1447 на суму 661 219,01 грн. та № 1448 на суму 13 089 858,57 грн. оформлені ТОВ «Карпатигаз» належним чином згідно законодавства України та Договору РКО, з накладенням електронних цифрових підписів повноважних осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, о 17 год. 58 хв. 30.05.2016 року, після чого відправлені до Банку засобами електронної системи Клієнт-Банк «IFOBS», тобто платіжні документи № 1447, № 1448 Позивачем були подані не в операційний час банку.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки Позивачем з метою обґрунтування своєчасності надання на виконання до банку електронних платіжних документів від 30.05.2016 року № 1447 на суму 661 219,01 грн. та № 1448 на суму 13 089 858,57 грн., було зроблено скрін-шот з електронного журналу реєстрації платіжних доручень електронної системи Клієнт-Банк (далі - скрін-шот), який містить графу «Дата поступлення в банк» де вбачається, що електронні платіжні документи були прийняті АТ «Сбербанк» 30.05.2016 року о 16 год. 41 хв., тобто в межах операційного часу банку.

При цьому, платіжне доручення № 1447 від 30.05.2016 року на суму 661 219,01 грн. було проведено банком в день його отримання 30.05.2018 року, а платіжне доручення № 1448 на суму 13 089 858,57 грн. від 30.05.2016 року лише 31.05.2018 року.

Крім того, колегією суддів встановлено, що на звернення ТОВ «Карпатигаз» від 01.06.2016 року № 01/06-5 до АТ «Сбербанк» про необхідність надання інформації щодо несвоєчасного зарахування коштів 30.05.2018 року відповідно до платіжних доручень № 1447 та № 1448, банк відповіді не надав.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу здійснюється за платіжним дорученням.

Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

За приписами п. 1.29 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна система - платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов'язковою функцією, що має виконувати платіжна система.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що датою сплати податкового зобов'язання шляхом ініціювання грошового переказу за допомогою платіжного доручення є дата надходження розрахункового документа на виконання до банку платника, тобто саме з поданням платником податків платіжного доручення до банку (а не з датою фактичного зарахування суми до бюджету) законодавець пов'язує настання певних правових наслідків, зокрема, своєчасність сплати узгодженого податкового зобов'язання.

Аналогічна правова позиці висловлена у постановах Верхового Суду від 26 червня 2018 року у справі № 826/18513/16 (№ К/9901/48478/18, № К/9901/48976/18) та від 04 грудня 2018 року у справі № 826/3671/17 (№ К/9901/63028/18).

Суд першої інстанції на наведене не звернув уваги та дійшов помилково висновку про відсутність у матеріалах справи документальних доказів, які свідчать про виконання Позивачем, у строки встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, подання до банку платіжні доручення №№ 1447, 1448 від 30.05.2016 року для сплати податкового зобов'язання по рентній платі за користування надрами.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" як оператор спільної діяльності між Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування", Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, третя особа: Акціонерне товариство "Сбербанк" про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 грудня 2017 року № Головного управління ДФС у Полтавській області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 22.12.2018 року.