Справа № 826/3396/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3396/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Ткаченко О.Є.
Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС" до Головного управління ДФС у Київській області про скасування повідомлення-рішення з податку на прибуток підприємств, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІС" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги ГУ ДФС у Київській області від 10.05.2017 р. №2296-17, якою від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС" вимагається сплатити 305 553,49 грн. пені з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.08.2018 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ГУ ДФС у Київській області від 10.05.2017 № 2296-17.

Від представника позивача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян надійшла заява про відшкодування судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме, витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги відмовити.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову, якою задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви, зазначив, що вказані документи не можуть слугувати належними та допустимими доказами для підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у справі № 826/3396/18, а тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІС" щодо компенсації суми судових витрат, до яких входять витрати на професійну правничу допомогу розмірі 32 500,00 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ч. ч. 6, 7 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у своєму рішенні від 01.10.2018 у справі №569/17904/17 (76885538) Верховий Суд зауважив, що на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

При цьому, зміст ст. 134 КАС України свідчить, що підлягають розподілу судові витрати на професійну правничу допомогу, яка надається саме адвокатами.

Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15 (76397938).

Також у даному рішенні поряд з іншим підкреслено на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за доцільні, дублюючі одна одну, послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків. Крім того, у даному ж рішенні вказано й про те, що витрати за час перебування адвоката у судовому засіданні повинні підтверджуватися хронометричними даними протоколу судового засідання.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження понесених витрат позивачем надано:

- копію договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 02/2 від 14.02.2018;

- копії звітів про надані послуги та понесені витрати: № 1 за період з 14.02.2018 по 16.02.2018, № 2 за період з 19.02.2018 по 23.02.2018, № 3 за період з 19.03.2018 по 23.03.2018.

Проаналізувавши вказані документи, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, як вбачається з п.п 6.4 п. 6 договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 02/2 від 14.02.2018, за результатами виконання цього договору сторони підписують Акт про надані адвокатом послуги та понесені ним витрати із зазначенням сум, що підлягають оплаті на користь адвоката відповідно до умов договору.

Однак, як свідчать матеріали справи, ТОВ "ЛІС" не було надано суду вказаного Акту.

Тобто, документ, який би свідчив про виконання договору про надання правової (професійної правничої) допомоги та був підписаний обома сторонами відсутній.

Зважаючи на викладене, підстав для задоволення заяви про відшкодування судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме, витрат на професійну правничу допомогу

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС" - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2018.