Справа № 360/3429/18
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3429/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Біловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до Біловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Біловодський ОУПФУ), в якому позивач просить суд:

- зобов'язати Біловодське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області вдруге розглянути заяву від 07.08.2018 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до його стажу період роботи на АТП-12115 з 13.02.1979 по 24.09.1998 та період роботи з 23.01.2004 по 16.01.2005 в Перевальському районному центрі зайнятості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.08.2018 він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при цьому надав трудову книжку, копію паспорту та коду, копію військового квитка, заяву про спосіб виплати, копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та архівні довідки від 01.06.2018 № 77/1648, 77/1649, 77/1650, 77/1651 про роботу в АТП 12115, однак, довідки відповідач не прийняв, у зв'язку із тим, що вони видані не державними органами України. 13.08.2018 Біловодським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України винесено рішення про відмову в призначенні пенсії. Рішення мотивоване тим, що згідно з наданими документами, загальний стаж роботи позивача складає 14 років 10 місяців та 5 днів. Період роботи ОСОБА_1 з 13.02.1979 по 24.09.199 на підприємстві "АТП-12115" не було враховано до загального стажу у зв'язку з тим, що в наданій трудовій книжці у записі про даний період роботи міститься виправлення в наказі про звільнення. Виправлення не підтверджене відповідальною особою за ведення трудових книжок і не завірене печаткою. Також період роботи з 23.01.2004 по 16.01.2005 в Перевальському районному центрі зайнятості не було враховано до загального стажу у зв'язку з тим, що в записі про даний період роботи міститься виправлення в даті про припинення виплати допомоги по безробіттю. Виправлення не підтверджене відповідальною особою за ведення трудових книжок і не завірене печаткою. Відповідач також вказує, що заява про призначення пенсії від 07.08.2018 містить запис в якому позивач відмовляється від зарахування зазначених періодів роботи у зв'язку із неможливістю надання уточнюючих довідок, а надати допомогу у витребуванні довідок він не має можливості, тому як архівні документи знаходяться на території, яка не підконтрольна українській владі. На підставі вищезазначеного, відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком.

Позивач вважаю, що зазначене рішення про відмову у призначенні пенсії неправомірним, а тому звернувся до суду.

Ухвалою суду від 31.10.2018 відкрито провадження в справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.1,2).

Ухвалою суду від 29.11.2018 відкладено розгляд справи до 18.12.2018 (а.с.30).

У судове засідання позивач не прибув, в позові заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.6).

Представник Біловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області у судове засідання не прибув, правом подати відзив на позов не скористався, на виконання ухвали суду від 31.10.2018 надав копію заяви ОСОБА_1 від 07.08.2018 з додатками та копію рішення Біловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.08.2018 № 19 від 13.08.2018.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за відсутності учасників справи, які до судового засідання не прибули.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79, 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

Згідно з паспортом позивача серії НОМЕР_2 виданим 11.01.1999 Перевальським РВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на час звернення до Біловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, досяг 60 років (а.с.8-10).

07 серпня 2018 року позивач звернувся до Біловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додав копії: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, документу про місце проживання (реєстрації), паспорту, трудової книжки, військового квитка, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та заяви про спосіб виплати пенсії (а.с.27,28).

Крім того, на зворотньому боці заяви від 07.08.2018 ОСОБА_1 зазначено, що його повідомлено про те, що періоди роботи з 13.02.1979 по 24.09.1998 та з 23.01.2004 по 16.01.2005 не буде враховано до розрахунку пенсії, у зв'язку з неможливістю надати уточнюючи довідки (зворотній бік а.с.27).

За результатами розгляду зазначеної заяви Біловодським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області прийнято рішення № 19 від 13.08.2018 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, у зв'язку з відсутністю необхідного загального стажу роботи (а.с. 26).

Відповідно до вищезазначеного рішення відповідач дійшов висновку, що загальний стаж роботи позивача складає 14 років 10 місяців 05 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком згідно з пунктом 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В рішенні Біловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 19 від 13.08.2018 зазначено, що період роботи з 13.02.1979 по 24.09.1998 на підприємстві "АТП-12115" не було враховано до загального стажу, у зв'язку з тим, що в наданій трудовій книжці у записі про даний період роботи міститься виправлення в наказі про звільнення. Виправлення не підтверджене відповідальною особою за ведення трудових книжок і не завірене печаткою.

Також, не враховано до загального стажу період одержання допомоги по безробіттю з 23.01.2004 по 16.01.2005 в Перевальському районному центрі зайнятості, у зв'язку з тим, що в записі про даний період роботи міститься виправлення в даті про припинення виплати допомоги по безробіттю. Виправлення не підтверджене відповідальною особою за ведення трудових книжок і не завірене печаткою.

Крім того, відповідачем зазначено, що заява про призначення пенсії від 07.08.2018 містить запис позивача про відмову від зарахування періодів роботи з 13.02.1979 по 24.09.1998 та з 23.01.2004 по 16.01.2005, у зв'язку з не можливістю надання уточнюючих довідок.

Отже, спірними періодами загального стажу позивача є періоди роботи з 13.02.1979 по 24.09.1998 на підприємстві "АТП-12115" та період одержання допомоги по безробіттю з 23.01.2004 по 16.01.2005 в Перевальському районному центрі зайнятості.

Трудова книжка позивача, заповнення якої розпочато 05.02.1976, містить наступні записи про трудову діяльність позивача за спірний період на підприємстві "АТП-12115" (а.с.11,12):

- 13.02.1979 прийнято на посаду шофера-гонщика 2 класу (запис № 5);

- 20.03.1979 переведено на посаду шофера 2 класу (запис № 6);

- 16.08.1982 переведено на посаду механіка (запис № 7);

- 21.09.1982 переведено на посаду водія 2 класу (запис № 8);

- 19.05.1983 присвоєно 1-й клас (запис № 9);

- 11.06.1986 АТП-12115 перейменовано в АТП 30915 (запис № 10);

- 02.02.1988 АТП 30915 перейменовано в АТП 10915 (запис № 11);

- 22.07.1992 Комунарське АТП 10915 перейменовано в Алчевське АТП 10915 (запис № 12);

- 12.07.1996 Алчевське АТП 10915 перейменовано ВАШ Алчевське АТП 10915 (запис №13);

- 24.09.1998 звільнено за ч. 5 ст. 36 КЗоТ України по переводу за згодою (запис № 14).

Відповідно до запису № 14 зазначеної трудової книжки позивача звільнено на підставі наказу № 10 від 24.09.1998.

Також, трудова книжка позивача містить записи про період одержання допомоги по безробіттю в Перевальському районному центрі зайнятості (а.с.13):

- 23.01.2004 розпочато виплату допомоги по безробіттю згідно з п. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття";

- 16.01.2004 (змінено на 2005) закінчено виплату допомоги по безробіттю згідно з п.п. 12 п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Крім того, трудова книжка позивача містить запис, в якому зазначено, що виправленню дати закінчення виплати допомоги по безробіттю «16.01.2004» на «16.01.2005» вірити, який підтверджений особистим підписом відповідальної особою та завірений печаткою.

На підтвердження спірних періодів позивачем надано довідки № 77/1648 від 01.06.2018, № 77/1649 від 01.06.2018, № 77/1650 від 01.06.2018, № 77/1651 від 01.06.2018, що видані Архівним відділом адміністрації м. Алчевська Луганської Народної Республіки (а.с.14-17).

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Відповідно до пункту 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 від 29 липня 1993 року усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 від 29 липня 1993 року у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Записи у трудовій книжці позивача містять повну інформацію щодо періоду його роботи на підприємстві "АТП-12115" з 13.02.1979 по 24.09.1998. Наявних виправлень в наказі про звільнення позивача судом не встановлено. З цього приводу відповідачем суду пояснень не надано.

Отже, доводи відповідача у рішенні № 19 від 13.08.2018 про те, що запис № 14 у трудовій книжці позивача містить виправлення у наказі про звільнення, не є слушними, оскільки в рішенні відповідача прямо не зазначено, в чому саме полягають такі виправлення, а оглядом копії сторінки № 6 трудової книжки, судом не встановлено виправлень в зазначеному записі.

Записи у трудовій книжці також містять інформацію про період одержання позивачем допомоги по безробіттю в Перевальському районному центрі зайнятості з 23.01.2004 по 16.01.2004, рік закінчення виплати позивачу допомоги по безробіттю виправлено з «2004» на «2005».

Згідно з пунктом 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, яка затверджена постановою Деркомпраці СРСР від 02.08.1985 року №252, яка була чинною на час внесення запису про звільнення (запис №17), пунктом 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 2.6. зазначеної Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

За оглядом сторінки сторінки № 18 трудової книжки позивача, суд встановив, що запис щодо виправлення дати закінчення виплати позивачу допомоги по безробіттю засвідчений особистим підписом відповідальної особи Перевальського районного центру зайнятості та завірений печаткою.

Крім того, з огляду на підтвердження загального стажу роботи позивача записами в його трудовій книжці, потреба у наданні уточнюючих довідок з підприємства взагалі відсутня.

Посилання відповідача на той факт, що позивач в своїй заяві відмовився від зарахування до загального стажу періодів роботи з 13.02.1979 по 24.09.1998 та з 23.01.2004 по 16.01.2005, у зв'язку з не можливістю надання уточнюючих довідок, також спростовані оглядом цієї заяви від 07.08.2018, на зворотньому боці якої позивач лише зазначив, що йому повідомлено працівниками Біловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про не зарахування спірних періодів до загального стажу роботи.

Вказаний запис не є відмовою позивача від зарахування до загального стажу періодів роботи з 13.02.1979 по 24.09.1998 та з 23.01.2004 по 16.01.2005 і не позбавляє його права на оскарження дій відповідача щодо неврахування цих періодів до загального стажу позивача в судовому порядку.

Відповідно до положень статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується також період одержання допомоги по безробіттю.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що Біловодським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області неправомірно не зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди на підприємстві "АТП-12115" з 13.02.1979 по 24.09.1998 та період одержання допомоги по безробіттю в Перевальському районному центрі зайнятості з 23.01.2004 по 16.01.2005, оскільки записи трудової книжки позивача містять повну інформацію про його трудовому діяльність за цей період.

Отже, судом встановлено, що позивач має право на зарахування періоду роботи на підприємстві "АТП-12115" з 13.02.1979 по 24.09.1998 та періоду одержання допомоги по безробіттю в Перевальському районному центрі зайнятості з 23.01.2004 по 16.01.2005 до загального стажу роботи.

На підставі записів, наявних в трудовій книжці позивача, суд вважає необхідним зобов'язати Біловодське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу роботи період роботи на підприємстві "АТП-12115" з 13.02.1979 по 24.09.1998 та періоду одержання допомоги по безробіттю в Перевальському районному центрі зайнятості з 23.01.2004 по 16.01.2005.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об'єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним).

За встановлених судом обставин, що за заявою позивача від 07.08.2018 відповідачем прийняте рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком № 19 від 13.08.2018, яке порушує право позивача на отримання такої пенсії, зазначене рішення визнається судом протиправним, що необхідно для повного захисту порушеного права позивачв.

На підставі вищезазначеного суд, з метою ефективного захисту прав позивача, зважаючи на те, що відповідач під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком безпідставно не зарахував до загального стажу роботи позивача періоди з 13.02.1979 по 24.09.1998 та з 23.01.2004 по 16.01.2005, вважає рішення Біловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 19 від 13.08.2018 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання Біловодське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу роботи період роботи на підприємстві "АТП-12115" з 13.02.1979 по 24.09.1998 та період одержання допомоги по безробіттю в Перевальському районному центрі зайнятості з 23.01.2004 по 16.01.2005 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2018 про призначення пенсії за віком згідно з пунктом 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 23.10.2018 № 32963 (а.с. 3).

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з корегуванням належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Біловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати противоправним та скасувати рішення Біловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 19 від 13.08.2018 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1.

Зобов'язати Біловодське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (; місце знаходження: 92800, Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Центральна, 77) зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; місце реєстрації: 94201, АДРЕСА_1) періоди роботи на підприємстві "АТП-12115" з 13.02.1979 по 24.09.1998 та період одержання допомоги по безробіттю в Перевальському районному центрі зайнятості з 23.01.2004 по 16.01.2005 та повторно розлянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2018 про призначення пенсії за віком згідно з пунктом 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Біловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (; місце знаходження: 92800, Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Центральна, 77) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; місце реєстрації: 94201, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду 26 грудня 2018 року.

Суддя В.С. Шембелян