Справа № 440/4208/18
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 рокум. ПолтаваСправа № 440/4208/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1М./ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області /далі відповідач, Лубенське ОУ ПФУ Полтавської області/ про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальних пенсій за віком, призначених відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року у відповідності до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року у відповідності до статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 процентів мінімальних пенсій за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 16 вересня 2010 року він отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та на підставі постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2011 року. У період з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року законами України не було надано повноваження Кабінету Міністрів України встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З огляду на це, 19 листопада 2018 року він звернувся із заявою про перерахунок пенсії за період з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року у відповідності до статті 50 та частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, чинній на час призначення йому пенсії. Однак, листом Лубенського ОУ ПФУ Полтавської області №445/М-02 від 19 листопада 2018 року йому повідомлено, що підстави для перерахунку пенсії відсутні, оскільки постанова Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №1210 від 23 листопада 2011 року, якою визначено розміри пенсії, була чинною та її положення діяли впродовж всього 2014 року /а.с. 5-13/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також призначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №1210 від 23 листопада 2011 року, якою визначено розміри державної пенсії по інвалідності для осіб, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Вказана постанова була чинною і її положення діяли впродовж всього 2014 року. Крім того, відповідач вказував, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом /а.с. 66/.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, ним не пропущений, оскільки про своє порушене право на проведення перерахунку пенсії він дізнався з листа ОСОБА_2 ОУПФУ Полтавської області №445/М-02 від 19 листопада 2018 року та звернувся до суду за захистом свого порушеного права у листопаді 2018 року. В аналогічних правовідносинах Верховний Суд займає позицію про дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду /постанова від 11 вересня 2018 року у справі №522/6810/17, реєстраційний номер в ЄДРСР 76397714/. Крім того, невиплата основної та додаткової пенсій у належних розмірах за період з 01 січня 2014 року та 10 червня 2014 року є наслідком протиправних дій ОСОБА_2 ОУПФУ Полтавської області, а тому на спірні правовідносини поширюється дія частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за якою виплата нарахованої пенсії за минулий час здійснюється без обмеження будь-яким строком /а.с.30-33/.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням положень частини третьої вказаної статті, відповідно до якої у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує державну та додаткову пенсії по інвалідності як інвалід ІІ групи та учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що призначені відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсій) /а.с. 41-57/.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2010 року у справі №2-а-2261/2010, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2011 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком з урахуванням статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до збільшення розміру прожиткового мінімуму , встановленого Законом та частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 16 вересня 2010 року /а.с 17-20/.

19 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсій (вх. №445/М-02 від 19 листопада 2018 року), в якій просив перерахувати державну пенсію за період з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року відповідно до статті 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, а також провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум /а.с. 58/.

ОСОБА_2 ОУПФУ Полтавської області №445/М-02 від 19 листопада 2018 року ОСОБА_1 повідомлено, що підстави для перерахунку пенсії відсутні, оскільки постанова Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №1210 від 23 листопада 2011 року, якою визначено розміри державної пенсії по інвалідності для осіб, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, була чинною і її положення діяли впродовж 2014 року /а.с. 59-61/.

Вважаючи, що відповідач відмовив у проведенні перерахунку та виплаті пенсій, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті державної та додаткової пенсій у розмірах, визначених законом на час призначення позивачу таких пенсій, та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсій за період з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року у розмірах, визначених статтею 50 та частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46, пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28 лютого 1991 року (далі - Закон №796).

Відповідно до статті 49 Закону № 796 пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною першою статті 50 Закону № 796 передбачено, що особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі: 75 процентів мінімальної пенсії за віком (для інвалідів II групи).

Згідно із частиною четвертою статті 54 Закону № 796 (в редакції від 09 липня 2007 року, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: 8 мінімальних пенсій за віком (для ІІ групи інвалідності).

Отже, критерієм розрахунку зазначених пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, яка згідно з частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" № 3491-VI від 04 червня 2011 року (який набрав чинності 19 червня 2011 року) розділ VІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році, зокрема, норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

З метою реалізації вказаних положень закону постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року визначені мінімальні розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" (який набрав чинності 01 січня 2012 року) норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" ( який набрав чинності 01 січня 2013 року) встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у 2011, 2012 та 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

Законом України № 719-VII від 16 січня 2014 року "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (який набрав чинності з 01 січня 2014 року) не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів державної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Чинним залишався й Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23 листопада 2011 року .

Відтак, враховуючи принцип пріоритетності Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" над підзаконним нормативно-правовим актом - постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 01 січня 2014 року нарахування та виплата державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинні були здійснюватись у розмірах, встановлених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом України № 1622-VII від 31 липня 2014 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (який набрав чинності 03 серпня 2014 року) розділ "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Отже, лише з 03 серпня 2014 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, в період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року орган пенсійного фонду повинен був нараховувати та виплачувати державну та додаткову пенсії в розмірах, визначених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23 листопада 2011 року.

Вказаний висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 619/2262/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 72366914), від 19 червня 2018 року у справі № 344/14522/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР ) та від 11 вересня 2018 року у справі № 522/6810/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 76397714).

Враховуючи, що спірним у цій справі є період з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача саме за такий період.

При цьому суд відхиляє посилання відповідача на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 грудня 2014 року у справі №539/4252/14-а про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року, оскільки наявність ухвали про залишення позову без розгляду не позбавляє особу на повторне звернення до суду з таким позовом. Зі змісту ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 грудня 2014 року у справі №539/4252/14-а вбачається, що спір по суті позовних вимог судом не вирішений, а відтак обставини, встановлені Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, не мають значення при вирішенні спору по суті у цій справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що про порушення свого права на проведення перерахунку та виплату пенсії за період з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року, позивач дізнався з листа відповідача вих. №445/М-02 від 19 листопада 2018 року та з позовом до суду звернувся 10 грудня 2018 року /а.с. 34/, суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України.

Такий висновок суду також відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 522/6810/17 /реєстраційний номер в ЄДРСР 76397714/.

Отже, адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи та витрат по сплаті судового збору не поніс.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Артеменко, буд.86, с.Михнівці, Лубенський район, Полтавська область, 37570, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, буд. 8, м.Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 37710525) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 37710525) щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 (вул. Артеменко, буд.86, с. Михнівці, Лубенський район, Полтавська область, 37570, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року державної пенсії по інвалідності як особі, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Лубенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 37710525) здійснити ОСОБА_1 (вул. Артеменко, буд.86, с. Михнівці, Лубенський район, Полтавська область, 37570, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перерахунок та виплату /з урахуванням проведених виплат/ з 01 січня 2014 року по 10 червня 2014 року державної пенсії по інвалідності як особі, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя ОСОБА_3