Справа № 637/1423/18
Суддя: Островська Н. І.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 637/1423/18
№ 2-а/637/15/18

РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2018 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Бутрик Ю.С.,

позивач: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області адміністративний позов ОСОБА_1, мешкає за адресою: 63621, Харківська область, Шевченківський район, с. Отрадне, вул. Зарічна, 65, до Купянського відділу поліції ГУНП в Харківській області в особі інспектора СРПП Шевченківського ВП ОСОБА_2, місцезнаходження: 63701, Харківська область, м. Купянськ, вул. Харківська, 14, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 046151 від 30.10.2018 року, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. в дохід держави.

Як підставу позову зазначено, що постановою серії НК № 046151 за справою про адміністративне правопорушення від 30.10.2018 року його притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. в дохід держави. Постанова винесена за порушення вимог п. 9.8 Правил дорожнього руху України, яку вважає незаконною, винесеною з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення і підлягає скасуванню, оскільки не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Вважає, що всупереч вимогам закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поза увагою інспектора поліції залишилися обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Відповідно до п. 9.1 (г) ПДР України попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби. Згідно п. 9.8 ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути увімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу, - ближнє світло фар. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та інше. В

важає, що відповідальність за вказане правопорушення повинна наставати за ст. 125 КУпАП. В зв»язку з чим вважає, що у його діях відсутній склад правопорушенння за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та просить визнати незаконною та скасувати винесену відносно нього постанову.

У судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів у вирішенні поставленого питання покладався на розсуд суду, письмового відзиву проти адміністративного позову з поданням доказів, якими він обґрунтовується, у передбачений законом строк суду не надав.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікується судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов наступного.

Положеннями частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно до ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 9 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Розгляд і вирішення справ а адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 25 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх обєднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 046151 від 30.10.2018 року, винесеною субєктом владних повноважень - інспектором СРПП Шевченківського ВП Купянського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_2, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. в дохід держави (а.с. 8).

Згідно постанові 30.10.2018 року о 07:40 год. на автошляху «Гетьманівка Чугуїв-Мілове» ОСОБА_1 керував автомобілем «Шевролет-Авео», номерний знак НОМЕР_1, з не увімкненим світлом фар поза межами населених пунктів, чим порушив п. 9.8 ПДР України.

Статтями 59 Конституції України та 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що кожен має право на правову допомогу, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Відповідно до положень пункту 9 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2005 р. № 1395 зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу III вищезазначеної Інструкції встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи підлягають задоволення клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до п. 10 Інструкції у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

У відповідності до п. 9.1 (г) Правил дорожнього руху України попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Згідно п. 9.8 ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути увімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу, - ближнє світло фар.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та інше. Денні ходові вогні це зовнішні світлові прилади. З точки зору ПДР вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до їх увімкнення містяться в розділі 9 ПДР України «Попереджувальні сигнали», а не в розділі 19 ПДР України «Користування зовнішніми світловими приладами».

Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР України, а користування попереджувальними сигналами, - розділом 9 ПДР України. Таким чином, за не увімкнений за межами населеного пункту з 1 жовтня по 1 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло настає відповідальність за ст. 125 КУпАП.

З огляду на вищезазначені обставини, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 248 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу та інших обставин.

Положеннями ст.ст. 250, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини,, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 ст. 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 8, 9, 77, 121, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 33-35, 245, 248, 251, 252, 268, 280, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

у х в а л и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 046151 від 30.10.2018 року, винесену інспектором СРПП Шевченківського ВП Купянського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_2, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. в дохід держави.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити в звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Копію рішення направити відповідачу.

Суддя

ОСОБА_3