Справа № 296/10201/18
Суддя: Рожкова О. С.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ :

12.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії №ЕАВ №642691 від 05.10.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має інвалідність третьої групи, повязану з захворюванням гомілковостопного суглобу. 05.10.2018 року о 08 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом Renault Megane по вул.Небесної Сотні, мав намір залишити машину на відведеному для інвалідів місці. Однак, підїхавши до вул. Небесної Сотні,6 побачив, що місця позначені відповідними дорожніми знаками зайняті, тому був вимушений зупинитися та увімкнути аварійну сигналізацію. Зазначає, що після зупинки до нього підійшов інспектор, який при розгляді справи і прийнятті оскаржуваної постанови не прийняв до уваги пояснення позивача про відсутність вільних місць для паркування осіб з інвалідністю та те, що позивач має намір здійснити паркування у будь-якому іншому призначеному для цього місці, та те, що стоїть менше пяти хвилин, тому така зупинка не є стоянкою. При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність (відсутність показів свідків, відеозаписи, фото). Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, винесеною без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та просить скасувати останню.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 18.10.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін у судове засідання (а.с.8-9).

12.11.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що твердження позивача про те, що зупинка автомобіля була вимушена не підтверджено належним чином. З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб позивача знаходиться на пішохідному переході та аварійна світлова сигналізація не ввімкнена. При спілкування з інспектором позивач жодним чином не заперечував факт порушення. За правовою характеристикою, правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП вважається закінченим з моменту допущеного проступку. Тому вважає достатніми доказами визнання позивачем вказаного правопорушення та пояснення самого інспектора. Вважає, що обставини, викладені в адміністративному позові не відповідають дійсності, позивач намагається уникнути відповідальності за порушення ПДР.

Ухвалою судді від 13.11.2018 року постановлено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.16).

12.12.2018 року позивачем подано заяву, в якій останній позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Зазначає, що відеоматеріал доданий до справи не відповідає дійсній адресі правопорушення (а.с.19).

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Встановлено, що 05.10.2018 року інспектором 1 батальйону роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №642691, у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 05.10.2018 року о 08 год. 10 хв. у м. Житомирі по вул. Небесної Сотні, 6 ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 ПДР.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, на відео з нагрудної камери інспектора, наданого разом з відзивом на позов, зафіксовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови. Позивач вказував, що він як інвалід 3 групи, у звязку зі своїм станом здоровя мав намір зупинитися у відведеному для водіїв з інвалідністю місці, однак усі місця були зайняті, тому здійснив вимушену зупинку не більше 5 хвилин.

Статтею 122 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками у вигляді накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, частини 1, 2, 3 статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

В оскаржуваній постанові не зазначено доказу, на підставі якого прийнято рішення про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення, відсутні пояснення свідків, а також не враховано пояснення позивача.

Так, за змістом оскаржуваної постанови, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення ним вимог п.15.9 г ПДР.

Відповідно до п.15.9 г ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Крім того, п.1.10 ПДР України містить і поняття „вимушеної зупинки". Вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Згідно п. 15.14 ПДР України, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил.

За приписамип.9.9 9.11 ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі. Якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар.

Суд зауважує, що з наданого відповідачем відео вбачається, що позивач надавав пояснення, що у звязку зі своєю інвалідністю здійснив вимушену зупинку, однак на відео не зафіксовано чи була ввімкнена позивачем аварійна світлова сигналізація.

Крім того, інспектором не враховані пояснення позивача, а саме те, що він вимушено зупинився через стан свого здоровя, а вільних місць для паркування осіб з інвалідністю не було, про що позивач повідомляв інспектора та предявляв посвідчення інваліда.

Водночас, наданий відповідачем доказ - диск з відеофайлом не може бути прийнятий судом, як належний доказ в обґрунтування вини позивача, оскільки повністю не прослуховується (встановлено відсутність звуку на середині відеозапису).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що відповідач не надав суду достатніх доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а оскільки доводи позивача відповідачем не спростовані, суд знаходить доведеним, що відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності неправомірно.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 19, 241-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції в Житомирській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 642691 від 05.10.2018, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядок, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147- VIIІ) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Cуддя О. С. Рожкова