Справа № 808/2458/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 грудня 2018 року о/об 16:20Справа № 808/2458/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімаркет» (69002, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, 4-а, )

до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про скасування податкових повідомлень - рішень,-

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності №09/01/2017 від 09.01.2017 року)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності №761/08-01-10-03 від 03.08.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімаркет» (надалі позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 22 березня 2018 року № винесене відповідачем, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем "Податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 3013397,00 грн. в тому числі податок 2480058,00 грн. штраф 533339,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення - рішення форми «В4» від 06 червня 2018 року № винесене відповідачем, яким позивачу зменшено відємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 1414913,00 грн. та застосовано штраф в розмірі 34,43 грн., як такі, що є протиправними та суперечать законодавству України.

Ухвалою суду від 26 червня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче судове засідання призначено на 24 липня 2018 року.

24 липня 2018 року ухвалою суду провадження у справі зупинено для надання часу для примирення сторін до 19 вересня 2018 року.

Ухвалою суду від 19 вересня 2018 року провадження у справі поновлено.

Разом з тим, 19 вересня 2018 року підготовче судове засідання відкладено до 18 жовтня 2018 року.

24 липня 2018 року ухвалою суду провадження у справі зупинено для надання часу для примирення сторін до 20 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 20 листопада 2018 року провадження у справі поновлено.

20 листопада 2018 року в підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою суду, за письмовими згодами всіх учасників справи, призначено справу до судового розгляду по суті на 20 листопада 2018 року після закриття підготовчого провадження, а у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 11 грудня 2018 року.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 11 грудня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області винесено спірні податкові повідомлення-рішення без розгляду поданих заперечень поданих платником податків на ОСОБА_3 перевірки, обставини в акті перевірки не відповідають дійсності, а здійснені донарахування суперечать податковому законодавству. Зокрема підприємство вважає незаконними дії фіскального органу по самостійній зміні призначення платежу та визначення коштів отриманих за реалізований товар, як безповоротну фінансову допомогу, що призвело до безпідставного донарахування податку на прибуток. Також зазначає, що кошти з посиланням на які здійснено донарахування, надійшли на розрахунковий рахунок ТОВ «Торговий Дім Бімаркет» по здійсненим поставкам товару (договорам купівлі-продажу, видатковим накладним, ТТН), реальність вчинення яких підтверджується документально і з відповідним призначенням зазначеним платіжних дорученнях. Також зазначає, що по даним операціям ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» виступав продавцем (постачальником) товарів, реальність походження яких також підтверджена та не ставиться під сумнів фіскальним органом. ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» жодним чином не міг відслідковувати подальше використання проданого ним товару, законодавство України не пов'язує обовязки Постачальника (податкові зобовязання) формувати відповідно до дій замовника (покупця) з проданим йому товару. Вважає незаконним висновки ОСОБА_3 перевірки про нібито відсутність та недостатність первинних документів, бухгалтерських реєстрів та ненадання деталізації товарів та витрат на збут у розрізі статей витрат, як підставу неприйняття понесених витрат на оренду, транспортування та інших витрат які обліковуються по 93 рахунку (Витрати на збут). ОСОБА_3, що таке донарахування суперечить положенням пункту 44.2. статті 44 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) відповідно до якої з 2015 року для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

В судовому засіданні Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімаркет» адміністративний позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача, в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві (вх.№23023 від 24 липня 2018 року), відповідно до якого зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що прийняті з додержанням вимог діючого законодавства. Зокрема зазначив, що за результатами детального аналізу покупців ТОВ «Мерісен», ТОВ «Едвьорт Енженсі», ТОВ «ТКК ПромКомплект», ТОВ «ВоркХорс» який проведено згідно компютерних автоматизованих інформаційних систем та АРМів ІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК», архіву електронної звітності, Єдиний реєстр податкових накладних, ВЕБ-САЙТ ГУ ДФС України та інших баз даних державної фіскальної служби встановлено відсутність подальшої реалізації товарів, які були придбані даними підприємствами у ТОВ «ТД Бімаркет»). Також за даними Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Запорізькій області транспортні засоби зазначені в ТТН виїзд із Запоріжжя не здійснювали. Щодо неприйняття понесених витрат на оренду, транспортування та інших витрат які обліковуються по 93 рахунку (Витрати на збут) то як підставу такого неприйняття Відповідач зазначив неможливість встановлення перевіркою повноти та достовірність відображення у регістрах бухгалтерського обліку інформації щодо фактичного використання у господарській діяльності орендованих складських приміщень, руху товарів між містами зберігання та факту відвантаження товарів із таких місць покупцям.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бімаркет» зареєстроване Запорізьким міськім управлінням юстиції 04 серпня 2008 року.

Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи 04 серпня 2008 року за №0023559, Податковий номер платника податків: 36065518. Місцезнаходження підприємства м, Запоріжжя, вул. Шевчука, 4а.

У період з 09 січня 2018 року по 29 січня 2018 року фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області на підприємстві в період з проводилась документальна планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ТД Бімаркет» за період діяльності з 01 липня 2011 року по 30 вересня 2017 року, за результатами якої складено ОСОБА_3 перевірки №56/08-01-14-01/36065518 від 05 лютого 2018 року про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім Бімаркет» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2017 року.

12 лютого 2018 року підприємство подало до ГУ ДФС у Запорізькій області Заперечення на акт перевірки та копії документів з вимогою скасувати висновки ОСОБА_3 перевірки та обєктивно дослідити і врахувати надані до перевірки документи.

Листом №4541/10/08-01-14-01-08 від 21 лютого 2018 року податковим органом повідомило ТОВ «ТД Бімаркет», що з метою врегулювання спірних питань і обєктивного розгляду скарги прийнято рішення відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України провести позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «ТД «Бімаркет» з питань, що викладені у запереченнях.

На виконання Наказу №589 від 22 лютого 2018 року з 26 лютого 2018 року по 12 березня 2018 року фахівцями Головного управління ДФС у Запорізькій області проведена позапланова документальна виїзна перевірка ТОВ «Торговий дім Бімаркет» з питань що викладенні в Запереченнях від 08 лютого 2018 року №17 на акт перевірки №56/08-01-14-01/36065518 від 05 лютого 2018 року.

За результатами перевірки складено ОСОБА_3 перевірки №56/08-01-14-01/36065518 від 05 лютого 2018 року про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім Бімаркет» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2017 року.

У висновках даного ОСОБА_3 зазначено, що підприємством порушено вимоги:

- статті 134, підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України із змінами та доповненнями, пункту 7, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід», пункту 44.1, пункту 44.2, пункту 44.6 статті 44 ПК України, що на думку перевіряючих призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 2 480 058 грн.

- пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.5 статті 198, пункту 187.1 статті 187, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200, абзац «а» пункт 193.1 статті 93, підпункту 14.1.185 пункту 14.1 статті 14, пункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14, ПК України, що на думку перевіряючи призвело до завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у загальній сумі 2 379 361,00 грн.

Не погодившись із результатами перевірки викладеними в акті, позивачем до ГУ ДФС у Запорізькій області 23 березня 2018 року надало письмові заперечення на акт перевірки від 01 грудня 2017 року.

Листом ГУ ДФС у Запорізькій області №8054/10/08-01-14-01-08 від 27 березня 2017 року надано відповідь на Заперечення. За змістом даного листа, Заперечення залишені без розгляду оскільки в акті позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «ТД Бімаркет» від 19 березня 2018 року №167/08-01-14-01/36065518 враховані та відображені всі обставини та документи, що були предметом оскарження, враховані відповіді отримані на запити що відправлено в ході перевірки.

На підставі ОСОБА_3 перевірки №56/08-01-14-01/36065518 від 05 липня 2018 року (з врахуванням висновків акту №167/08-01-14-01/36065518 від 19 березня 2018 року з питань що викладені в запереченнях) винесені:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 22 березня 2018 року №, яким ТОВ «ТД Бімаркет» збільшено суму грошового зобовязання за платежем «Податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 3013397,00 грн. в тому числі податок 2480058,00 грн. штраф 533339,00 грн.

- податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 22 березня 2018 року №, яким ТОВ «ТД Бімаркет» зменшено відємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 2 379 361,00 грн. та застосовано штраф в сумі 95,23 грн.

Не погоджуючись із винесеними рішеннями ТОВ «ТД Бімаркет» 05 квітня 2018 року подало до ДФС України скаргу про скасування вищезазначених податкових повідомлень-рішень. (т1, а.с.88).

Під час адміністративного оскарження, ТОВ Торговий дім Бімаркет» звернулось до Ради Бізнес-Омбусмена України, з клопотанням направити свого представника для участі у розгляді скарги. Рада Бізнес-омбусмена України ознайомившись з обставинами нарахування податкових зобовязань надала до ДФС України свій Висновок, в якому також зазначила незаконність здійсненних податкових донарахувань ТОВ «Торговий дім Бімаркет». (т1 а.с.82-86).

12 червня 2018 року ТОВ «Торговий дім Бімаркет» отримало Рішення ДФС України № 19269/6/99-99-11-01-01-25 від 05 червня 2018 року, за яким скарга ТОВ «Торговий дім Бімаркет» частково задоволена, податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 22 березня 2018 року № скасоване в частині зменшення відємного значення по податку на додану вартість на 964448,0 грн. та 62,80 грн. штрафних санкцій (т1 а.с.147-156).

Разом з тим, 12 червня 2018 року ТОВ «Торговий дім Бімаркет» отримало від податковго органу податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 06 червня 2018 року №, яким ТОВ «Торговий дім Бімаркет» зменшено відємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 1 414 913,00 грн. та застосовано штраф в сумі 32.43 грн.

Не погоджуючись з такими податковими повідомленнями-рішеннями та висновками ОСОБА_3 перевірки відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

1. Стосовно посилання позивача на порушення порядку винесення спірних податкових повідомлень рішень, суд зазначає, що згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

За змістом отриманих податкових повідомлень-рішень їх винесено на підставі на підставі ОСОБА_3 перевірки №56/08-01-14-01/36065518 від 05 лютого 2018 року (з врахуванням висновків акту №167/08-01-14-01/36065518 від 19 березня 2018 року з питань що викладені в запереченнях).

Пунктом 86.7. статті 87 ПК України встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За правилами пункту 86.8 статті 86 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, вимоги даної норми встановлюють, що у випадку призначення додаткової перевірки для зясування обставин, подані платником заперечення розглядаються протягом семи робочих днів після завершення такої перевірки. За результатами розгляду Заперечень складається Висновок та надсилається (надається) письмова Відповідь платнику податків.

Також, дана норма передбачає що фіскальний орган має право винести податкове повідомлення-рішення виключно лише після направлення відповіді платнику податків.

Відповідно, після проведення додаткової перевірки фіскальний орган повинен здійснити розгляд поданих заперечень платника податків та надати відповідь, при цьому такий розгляд за вимогою платника податків здійснюється за його участю.

Надані до матеріалів справи документи свідчать, що 12 лютого 2018 року ТОВ «ТД Бімаркет» подав до ГУ ДФС заперечення №17 від 08 лютого 2018 року на ОСОБА_3 перевірки, в якому зазначив бажання брати участь у розгляді заперечень.

У звязку з отриманими запереченнями Наказом ГУ ДФС у Запорізькій області №589 від 22 лютого 2018 року була призначена додаткова позапланова документальна виїзна перевірка, з питань які були викладені у поданих підприємством запереченнях, яка закінчена 19 березня 2018 року ОСОБА_3 перевірки №167/08-01-14-01/36065518.

Таким чином, відповідно до вимог пункту 86.7. статті 87 ПК України контролюючий орган після закінчення додаткової перевірки повинен був провести розгляд заперечень поданих ТОВ «ТД Бімаркет» за участю його представника протягом семи робочих днів, тобто не пізніше 28 березня 2018 року.

Судом встановлено, що в порушення вимог пункту 86.7, 86.8 статті 86 ПК України, відповідач виніс спірні податкові повідомлення-рішення без розгляду заперечень ТОВ «ТД Бімаркет».

Таким чином, суд вважає, що порушення порядку розгляду Заперечень свідчить про відсутність у фіскального органу компетенції на прийняття спірних податкових повідомлень-рішень. Оскільки, така компетенція не виникає в силу лише факту вчинення платником податкового правопорушення, позаяк для винесення податкового повідомлення-рішення контролюючому органу необхідно дотриматись певних умов встановлених Податковим кодексом України.

Отже, у випадку виявлення протиправності процедури винесення податкових повідомлень рішень, прийняті за результатами таких незаконних дій податкові повідомлення-рішення, як акти індивідуальної дії автоматично підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

2. Стосовно висновків ОСОБА_3 перевірки про заниження підприємством в 2016 році суми доходів в розмірі 1 176 610,00 грн. з посиланням на невизнання здійсненої ТОВ «Торговий дім Бімаркет» реалізації продукції ряду підприємств (ТОВ «Мерісен код 40450981, ТОВ «Едвьорт Енженсі» код 40509605, ТОВ «ТКК ПромКомплект» (код 40078067), ТОВ «ВоркХорс» код 40255902) та визначення надходження від них коштів, отриманих як оплату за товар, як безповоротну фінансову допомогу, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на сторінках 9-14 ОСОБА_3 перевірки вказано про порушення ТОВ «ТД Бімаркет» підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України із змінами та доповненнями, пункту 7, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід», (далі по тексту - П(С)БО №15 «Дохід»), ТОВ «ТД «БІМАРКЕТ»» не враховано до складу інших доходів суму коштів отриманих від ТОВ «Мерісен» (код 40450981), ТОВ «Едвьорт Едженсі» (код 40509605), ТОВ «ТКК ПромКомплект» (код 40078067) та ТОВ «ВоркХорс» (код 40255902), чим занижено доходи на загальну суму 1 176 610грн., у т.ч. по періодах: у 2016році на загальну суму 1 176 610грн.

в тому числі

- по надходженні коштів від реалізації товару на адресу ТОВ «Мерісен код 40450981 на суму 839850,00 грн. в тому числі ПДВ 139975,00 грн.

- по надходженні коштів від реалізації товару на адресу ТОВ «Едвьорт Енженсі» код 40509605 на суму 105 300,00 грн. в тому числі ПДВ 17550,00 грн.

- по надходженні коштів від реалізації товару на адресу ТОВ «ТКК ПромКомплект» (код 40078067) на суму 97000,00 грн. в тому числі ПДВ 16166,67 грн.

- по надходженні коштів від реалізації товару на адресу ТОВ «ВоркХорс» код 40255902 на суму 134460,00 грн. в тому числі ПДВ 22410,00 грн.

Суд дослідивши надані позивачем документи встановив, що основним видом господарської діяльності ТОВ «Торговий дім Бімаркет» є неспеціалізована оптова торгівля харчовими продуктами, які в більшості становлять сільськогосподарські культури, зокрема: арахіс, коріандр, кориця, стружка кокосового горіху, виноград сушений, насіння маку не для посіву, кунжуту, слива сушена, кмин, абрикоси сушені та інше.

Придбання такої продукції в більшості випадків здійснюється по імпортним контрактам з Китаю, Індонезії, Індії, Вєтнаму, Туреччини та інших країн.

Придбана продукція в подальшому постачалась різним підприємства виробникам продуктів харчування по укладеним договорам відповідно до отриманих заявок.

Так надані до суду документи свідчать, що в 2016 році ТОВ «Торговий дім Бімаркет», відповідно до укладених договорів здійснив поставку на адресу:

- ТОВ «Мерісен код 40450981 мякоть кокосового горіха висушена та подрібнена (медіум), у кількості 10 000кг., за ціною 50,83грн/кг (без ПДВ) на загальну суму 610 000грн. (видаткова накладна № 3073 від 04 жовтня 2016 року), виноград сушений у кількості 4 000кг., за ціною 36,92грн./кг (без ПДВ) на загальну суму 177 200грн. та арахіс сирий в ядрах бланширований подрібнений у кількості 1 000кг., за ціною 43,88грн./кг (без ПДВ) на загальну суму 52 650грн. (видаткова накладна б/н від 04 жовтня 2016 року);

- ТОВ «Едвьорт Енженсі» код 40509605 - арахіс сирий в ядрах бланширований подроблений, у кількості 2 000кг., за ціною 43,875грн/кг (без ПДВ) на загальну суму 105 300грн.(видаткова накладна № 3188 від 17.10.2016р.);

- ТОВ «ТКК ПромКомплект» (код 40078067) - : арахіс сирий в ядрах бланширований подроблений, у кількості 2 000кг., за ціною 40,41667грн/кг (без ПДВ) на загальну суму 97 000грн. (видаткова накладна № 2007 від 04 липня 2016 року);

- ТОВ «ВоркХорс» код 40255902 - кмин, у кількості 800кг., за ціною 63,50грн/кг (без ПДВ) на загальну суму 60 960грн (видаткова накладна № 1533 від 23.05.2016р.), кмин, у кількості 1000кг., за ціною 61,25грн/кг (без ПДВ) на загальну суму 73 500грн. (видаткова накладна № 1772 від 14 червня 2016 року);

При цьому, ТОВ «Торговий дім Бімаркет» по заявці покупця, для оплати надавало належним чином оформлений рахунок, який містив дані особи для придбання та номенклатуру товару.

Всі поставки товару оплачені в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів з розрахункових рахунків ТОВ «Мерісен», ТОВ «Едвьорт Енженсі», ТОВ «ТКК ПромКомплект», ТОВ «ВоркХорс» на розрахунковий рахунок ТОВ «ТД Бімаркет».

Відвантаження та передача товару здійснювалась по видатковим накладним, які підписані уповноваженими особами підприємств на отримання товару відповідно до довіреностей.

Транспортування товару здійснювалось автомобільним транспортом перевізниками ФОП ОСОБА_4А, ФОП ОСОБА_5, ПП «ОСОБА_6 Плюс» з оформленням товарно-транспортних накладних.

ТОВ «ТД Бімаркет» надав до перевірки та суду копії документів (договори транспортного експедирування, акти виконаних робіт, які підтверджують факт замовлення транспортних послуг та виконання робіт по перевезенню.

Матеріали справи містять докази, що досліджені судом документи, надавались позивачем відповідачу під час проведення перевірки та досліджені, про що зазначено на сторінках ОСОБА_3 перевірки. Під час судового слідства Відповідач підтвердив факт надання досліджених судом документів до перевірки, які найшли своє відображення в ОСОБА_3 перевірки.

Додатково, ТОВ «ТД Бімаркет» надало до суду відповіді перевізників ФОП ОСОБА_4А, ФОП ОСОБА_5, ПП «ОСОБА_6 Плюс», з копіями листів наданими даними перевізниками під час перевірки до Головного управління ДФС у Запорізькій області, згідно яких підтверджується виконання послуг з перевезення.

Так, ФОП ОСОБА_7 листом від 04 вересня 2018 року підтвердив, що на замовлення ТОВ «ТД Бімаркет» 24 травня 2016 року та 14 червня 2016 року ним надавались послуги з перевезення вантажу за адресою м.Запоріжжям.Київ, отримувач ТОВ «ВоркХорс»».

Транспортні послуги надавались відповідно до укладеного між сторонами Договору транспортного експедирування (організації автомобільних перевезень вантажів) №150316 від 15 березня 2016 року.

Перевезення вантажу здійснювалось автомобілем НОМЕР_1 який перебував в моєму користуванні згідно договору оренди з власником зареєстрованого в реєстрі № 252 від 15 травня 2013 року.

Також, в листі здійснено посилання, що в березні 2018 року на запит ГУ ДФС Запорізькій області, ФОП ОСОБА_4 надавались до податкової служби письмові пояснення-підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ «ТД Бімаркет» з наданням копії листа.

ФОП ОСОБА_5 листом від 03 вересня 2018 року підтвердив, що на замовлення ТОВ «ТД Бімаркет» 05 жовтня 2016 року надавалися послуги з перевезення вантажу за адресою м.Запоріжжям.Київ, отримувач ТОВ «Мерісен».

Транспортні послуги надавались відповідно до укладеного між сторонами Договору на доставку вантажу автомобільним транспортом в міському та міжміському сполученні №7 від 20 липня 2016 року.

Перевезення вантажу здійснювалось автомобілем НОМЕР_1 який перебуває в моєму користуванні згідно договору оренди з власником зареєстрованого в реєстрі № 1202 від 28 липня 2016 року.

Також, в листі здійснено посилання, що в березні 2018 року на запит ГУ ДФС Запорізькій області, ФОП ОСОБА_5 надавались до податкової служби письмові пояснення-підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ «ТД Бімаркет» з наданням копії листа.

Листом №35 від 13 вересня 2018 року ПП «ОСОБА_6 Плюс» повідомило між ТОВ «Торговий дім Бімаркет» та ПП «ОСОБА_6 Плюс» 03 січня 2016 року було укладено Договір на доставку вантажу автомобільним транспортом в міському та міжміському сполученні №31 від 03 січня 2014 року.

На виконання даного договору ТОВ «ОСОБА_6 плюс» на замовлення ТОВ «ТД Бімаркет» було виконано роботи з перевезення вантажів

05 липня 2016 року по маршруту м.Запоріжжя - м.Київ. Вантажовідправник ТОВ «ТД Бімаркет», Вантажоодержувач ТОВ «ТКК Промкомплект», автомобіль НОМЕР_2, водій ОСОБА_8

17 жовтня 2016 року по маршруту м.Запоріжжя - м.Київ. Вантажовідправник ТОВ «ТД Бімаркет», Вантажоодержувач ТОВ «Едьвьорт Едженсі», автомобіль НОМЕР_2, водій ОСОБА_8

Досліджуючи походження реалізованого товару, судом встановлено, що реалізований на адресу вищезазначених покупців товар ТОВ «Торговий дім Бімаркет» придбав по імпортним контрактам з відповідним розмитнення через фіскальну службу та сплатою податків, що перевірено фіскальним органом. Придбання реалізованого товару підтверджено імпортними контрактами та вантажно-митними деклараціями, копії яких надано до матеріалів справи та які досліджувались під час проведення перевірки відповідачем.

Відповідач не заперечував, як факт придбання з відображенням в бухгалтерському обліку, так і факт подальшої реалізації з відображенням в бухгалтерському обліку ТОВ «ТД Бімаркет» даних ТМЦ.

Досліджуючи надходження коштів, суд зазначає, що в платіжних дорученнях по коштам які надійшли від ТОВ «Мерісен», ТОВ «Едвьорт Енженсі», ТОВ «ТКК ПромКомплект», ТОВ «ВоркХорс» на адресу ТОВ «ТД Бімаркет», як призначення платежу зазначено відповідні рахунки та вид реалізованого товару.

Відповідно до статті 1087 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р. № 435-IV (далі ЦК України) розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться у безготівковій формі.

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка регулює порядок здійснення безготівкових розрахунків, встановлено, що безготівкові розрахунки це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. ОСОБА_3 розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Окрім того, даною Інструкцією встановлено, що банки перевіряють відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів на відповідність вимогам пунктів 2.4 та 2.5 Інструкції та додатку 8 до неї. Реквізит платіжного доручення "Призначення платежу" заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України і відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Отже, зазначення в у платіжному документі особи, яка сплатила та зазначення в призначення платежу (посилання на Рахунок, вид зобовязання в оплата якого за правовою природою здійснюється перераховуються грошові кошти (а саме «Оплата за товар»), повністю ідентифікують операцію та підстави надходження коштів.

При цьому, реалізація продукції підтверджується видатковою накладною, в якій зазначається номер та дата саме оплаченого рахунку, і підписується особою, яка отримала товар (оплатила).

Також, хочемо зазначити, що всі підприємства на час відвантаження їм продукції (та і до цього часу) були діючими (зареєстровані в єдиному державному реєстрі юридичних осіб). Також, офіційний сайт ДФС, в інформаційному реєстрі «Дізнайся більше про свого бізнес-партнера», станом на 05 лютого 2018 року видає інформацію про підтвердження перебування всіх контрагентів (поставка товару яким не приймається перевіряючими) на обліку у фіскальній службі як платники податку та ПДВ та відсутність у них податкового боргу.

Окрім того, суд приймає до уваги, що ТОВ «ТД Бімаркет» в операціях з контрагентами виступав постачальником товарів і жодним чином не міг відслідковувати подальше використання проданого ним товару. Законодавством України не пов'язує обовязки Постачальника (податкові зобовязання з ПДВ) формувати відповідно до дій замовника (покупця) з проданим йому товару.

Щодо посилання відповідача на встановлення обставин відсутності виїзду з м.Запоріжжя автомобілів НОМЕР_3 та АР9437АР, які перевозили товар на адресу підприємств ТОВ «Мерісен», ТОВ «Едвьорт Енженсі», ТОВ «ТКК ПромКомплект», ТОВ «ВоркХорс». То суд зазначає, що вказане твердження не знайшло свого документального підтвердження.

Так, в наданому відповідачем листі ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 12 березня 2018 року №349/2/01-2018, на який здійснено посилання в ОСОБА_3 перевірки, зазначено, що за даними камери Поста Київ-АПЗ-Десьонка-ПЛ зафіксовано проїзд транспортного засобу АР9437АР 16 червня 2016 року та 07 жовтня 2018 року.

Вказані дати відповідають, можливим датам повернення транспортних засобів після доставки товару на адресу ТОВ «ВоркХорс» 14.06.2016р. та ТОВ «Мерісен» 04 жовтня 2016р..

Також даний лист містить повідомлення про відсутність інформації щодо пересування автошляхами України транспортного засобу д/н НОМЕР_4 за вказані у запиті періоди у ІС «Відеоконтроль-Рубіж», що не є тотожним твердженню Відповідача про повідомлення відсутності виїзду транспортного засобу з м.Запоріжжя. Тобто, даний лист взагалі не містить інформації про не здійснення виїзду транспортних засобів МАН 18.224 АР94-37АР та МАН АР9060АО з м.Запоріжжя.

Суд приймає до уваги, що Наказом Міністертва внутрішніх справ №975 від 29 грудня 2011 року з січні 2012 року введена в експлуатацію автоматизовану інформаційно-пошукову систему відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж».

Відповідно до пунктів 2.1., 2.3., 3.1. Методичних рекомендації щодо роботи з автоматизованою інформаційно-пошуковою системою відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж» затверджених Наказом МВС №975 від 29 грудня 2011 року Комплекс відеофіксації транспортних засобів із розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх по розшукових реєстрах «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж» (далі комплекс) система цілодобового автоматизованого моніторингу руху автотранспорту із одночасною можливістю здійснювати перевірки за наявними базами обліку ОВС.

Камери спостереження комплексу встановлюються на ділянці автодороги перед стаціонарним постом ДПС ДАІ на відстані, час проходження якої зафіксованим автомобілем дає можливість працівникам Державтоінспекції вжити достатніх заходів для його зупинки.

За даними розміщеними в мережі Інтернет станом на 2016 рік на території України функціонувало 95 стаціонарних постів, які обладнані системою «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж».

Таким чином, система «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж» в 2016 році не здійснювала всеохоплюючий моніторинг руху транспортних засобів по шляхам України. Тому відсутність інформації в системі «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж» про пересування транспортного засобу, не може бути підставою висновку про неможливість пересування такого транспортного автошляхами України.

З вказаних обставин суд вважає висновки Відповідача по самостійній зміні призначення платежу та визначення коштів отриманих за реалізований товар, як безповоротну фінансову допомогу, що призвело до безпідставного донарахування податку на прибуток, помилковими та такими, що не найшли підтвердження матеріалами справи.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд приходить до висновку про неправомірність донарахування ТОВ «Торговому дому Бімаркет» суми доходів за 2016 рік в розмірі 1 176 610,00 грн., з посиланням на визначення надходження коштів, отриманих в якості оплати за поставлений товар підприємствам ТОВ «Мерісен код 40450981, ТОВ «Едвьорт Енженсі» код 40509605, ТОВ «ТКК ПромКомплект» (код 40078067), ТОВ «ВоркХорс» код 40255902, як безповоротна фінансова допомога.

3. Стосовно висновків ОСОБА_3 перевірки про неприйняття фіскальним органом понесених ТОВ «ТД Бімаркет» витрат на оренду, транспортування та інших витрат які обліковуються по 93 рахунку (Витрати на збут), оскільки за висновками ОСОБА_3 перевірки, фактичне проведення зберігання та збут товарів не підтверджено рухом товарів в балансі підприємства то досліджуючи дані обставини суд зазначає наступне.

На сторінках 16-25 та 30-33 ОСОБА_3 перевірки зазначається про порушення ТОВ «ТД Бімаркет»:

- підпункту 5.5, підпункту 5.7 пункту 5 розділу II ПСБО 25 «Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва», що призвело до завищення показника «Інші витрати» та заниження фінансового результату визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку на загальну суму 12 601 491 грн.

- підпункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.5 статті 198, пункту 187.1 статті 187 ПК України, що призвело до заниження податкових зобовязань з ПДВ по послугах використання яких в господарських операціях діяльності не підтверджено перевіркою на суму 1 414 913,00 грн.

Підставою визначення даного порушення, відповідач в ОСОБА_3 перевірки та наданому відзиві зазначає, що перевіркою неможливо встановити повноту та достовірність відображення у регістрах бухгалтерського обліку інформації щодо фактичного використання у господарської діяльності орендованих складських приміщень (місць зберігання товарних запасів), руху товарів між місцями такого зберігання та факту відвантаження товарів із таких місць покупцям, інформації щодо фактичних обсягів та номенклатури товарів які передано на зберігання та стану їх повернення,, інформацію щодо номенклатури товарів які передано на реалізацію за договорами комісії, стану їх реалізації «та інформацію щодо залишків товарів (у кількісному та грошовому виміру) станом на 30 вересня 2017 року, а ненадання такої інформації на запити представників контролюючого органу, свідчить про фактичну відсутність таких операцій у платника податків

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З описової частини ОСОБА_3 перевірки вбачається, що основними аргументами на користь вищевказаних висновків ОСОБА_3 перевірки в цій частині є:

- відсутність у бухгалтерському обліку Скаржника по рахунку 28 «Товари» розподілу по субрахункам, зокрема, 281 «Товари на складі», 282 «Товари в торгівлі», 283 «Товари на комісії», 284 «Тара під товарами»;

- факт оприбуткування товарів від постачальників безпосередньо (напряму) в місця зберігання;

- не відображення у бухгалтерському обліку операцій з переміщення товарів між складами підприємства, передачі товарів за договорами зберігання та їх зворотного повернення тощо.

Тобто, висновок контролюючого органу базується переважно на відсутності у бухгалтерському обліку ТОВ «ТД Бімаркет» значної деталізації руху товарів у проміжок часу між їх придбанням та реалізацією. При цьому, наявність первинних документів на придбання та реалізацію товарів, первинних документів, що підтверджують понесені витрати на збут товарів та надання їх до перевірки не заперечується Відповідачем.

Суд зазначає, що сама лише відсутність у бухгалтерському обліку того ступеню деталізації внутрішньогосподарських переміщень товарів, який очікувався контролюючим органом, якщо саме такий ступінь деталізації прямо не вимагається законом та іншими нормативно-правовими актами, не є достатньою підставою для того, щоб робити висновок про безпідставний облік витрат (які підтверджені первинними документами).

Окрім того, логіка нарахування по даному порушенню є непослідовною та неповною, адже контролюючим органом не оспорюється обґрунтованість віднесення підприємством до витрат собівартості товарів (рахунок 90), а отже, у перевіряючих не виникло сумнівів стосовно реальності придбання підприємством товарів. При цьому перевіряючими, підприємству скасовано абсолютно всі витрати на збут за період, що перевірявся, однак хоча вбачається, що якщо товари були реально придбані й реалізовані Підприємством, то він не міг не понести жодних витрат на збут, таких як, зокрема, витрати на їх зберігання та транспортування.

Так, надані документи свідчать і відповідач не заперечує, що ТОВ «ТД Бімаркет» надало для перевірки всі первинні документи, на підставі яких відображені витрати по 93 рахунку (Витрати на збут). Зокрема за змістом листа №12/03 від 12 березня 2018 року, ТОВ ТД «Бімаркет» надало до перевірки :

Накази про облікову політику підприємства на 2015. р, 2016 р., 2017р.

Податкову звітність з податку на прибуток та податку на додану вартість з уточнюючими за період 2014 р., 2015 р., 2016 р., 9 міс.2017 року.

Головні книги у розрізі місяців та розкриттям дебетових оборотів та загальними сумами дебетових та кредитових оборотів з визначенням сальдо на початок та кінець періоду за 2014 р., 2015 р.,2016 р. ,9 міс.2017р.

За 2014 рік. журнали ордери та відомості по рахункам: 281,301,311,3711,361,631, 6411,6415,6416, 6426,6441,6442,378,651,661,702,791,81,82,902,92,943,981.

За 2015 рік журнали ордери та відомості по рахункам: 104, 131, 1521, 201, 203, 207, 22, 28, 943, 30, 311, 312, 313, 333, 361, 3711, 3712, 377, 40, 378, 44, 631,632,6411,6415,6416,642,643,644,65,66,67,681,985,702,714,704,732,79,81,82,902,92, 93,945,98

За 2016 рік журнали ордери та відомості по рахункам: 104, 105, 112, 131, 132, 15, 201, 203, 207, 22, 28, 283, 311, 312, 33, 313, 361, 362, 3711, 3712, 3721, 3772, 40, 378, 44, 631, 632, 6411,6415,6416,6418,6426,643,644,65,66,671,6811,685,714,711, 702 , 704, 732, 744, 79, 811,821,902,92,93,942,945,943,948,98

За 9 міс.2017 року журнали ордери та відомості по рахункам:

104,105,112,131,132,15,201,203,207,22,28,283,943,301,311,313,312,33,361,362,3711, 3712, 3721, 40, 3771, 441, 631, 632, 6411, 6416, 6418, 6415, 6442, 651, 6426, 643, 6441, 661, 671, 6811, 6855, 702, 703, 704, 711, 714,715,974,73,81,82,92,93,902,942,945,981,79

Договори на оренду нежитлових приміщень, на збереження товарів, договори щодо отримання фін. допомоги, договори на придбання основних засобів, договори комісії, імпортні та експортні контракти, договори з покупцями та постачальниками.

Журнали ордери у розрізі контрагентів та розкриттям дебетових та кредитових оборотів з початковим та кінцевим сальдо по кожному контрагенту по рахункам 361,362,3711,3712 ,3771, 3772,631,632,6811 за період 2014,2015,2016,9 міс.2017.

Інформацію щодо дати виникнення заборгованості з покупцями , яка обліковується на початок перевіряємого періоду.

Первинні документи: видаткові накладні , прибуткові накладні, акти виконаних робіт, вантажно-митні декларації, документи транспортування ТМЦ, банківські виписки в національній та іноземній валюті, касові документи, авансові, розрахунково-платіжні відомості по заробітній платі, листування та інші документи.

Також суд приймає до уваги, що в додатках до Заперечень, листах-відповідях, Скарг які надавались до перевірки в якості додатків значаться копії бухгалтерських регістрів

Копія Договору поставки товару №207 від 10 березня 2016 року;

Копія ОСОБА_3 здачі-прийняття робіт з додатками

Копія матеріалів інвентаризації станом на 31 грудня 2015 року;

Копія матеріалів інвентаризації станом на 31 грудня 2016 року;

Копія Наказу № 53 від 31 грудня 2017 року;

Копія ОСОБА_3 інвентаризації ТМЦ станом на 01 січня 2018 року;

Копія ОСОБА_3 інвентаризації нематеріальні активи станом на 01 січня 2018 року;

Копія ОСОБА_3 інвентаризації Основні засоби станом на 01 січня 2018 року;

Копія ОСОБА_3 інвентаризації грошові кошти, цінності станом на 01 січня 2018 року;

Копія журнал-ордера і Відомість по рахунку 281 Товари на складі за 2015 рік;

Копія журнал-ордера і Відомість по рахунку 281 Товари на складі за 2016 рік;

Копія журнал-ордера і Відомість по рахунку 281 Товари на складі за 9 місяців 2017 рік;

Копія ОСОБА_3 задачі-прийняття робіт (надання послуг) по зберіганню товару за липень 2016 року з Додатком про рух товарів переданих на зберігання;

Копія ОСОБА_3 задачі-прийняття робіт (надання послуг) по зберіганню товару за липень 2017 року з Додатком про рух товарів переданих на зберігання.

Суд вважає, що надані бухгалтерські та первинні документи повністю спростовують висновки ОСОБА_3 про відсутність та недостатність первинних документів, бухгалтерських реєстрів та ненадання деталізації товарів та витрат на збут у розрізі статей витрат, як підставу неприйняття понесених витрат на оренду, транспортування та інших витрат які обліковуються по 93 рахунку.

Так, досліджуючи показники даних рахунку 93 (Витрати на збут), в сумі 12 601 490,00 грн. які виключені перевіркою з витрат ТОВ «ТД Бімаркет», то надані документи свідчать, що до зазначених витрат входять:

- витрати на Оренду складських приміщень у сумі 359 199,43 грн.;

- витрати на Висновок СЕС у сумі 51,48 грн.;

- витрати на Витрати по договору ЦПХ у сумі 3 077,42 грн.

- витрати на Експедування експортних операцій у сумі 83 092,57 грн.

- витрати на Експертиза товару у сумі 4 539,34 грн.

- витрати на Зберігання товарів у сумі 4 687 865,75 грн.

- витрати на Інформаційні послуги у сумі 1 260,00 грн.

- витрати на Комісійну винагороду у сумі 5 230,55 грн.

- витрати на Комунальні послуги у сумі 83 059,89 грн.

- витрати на Кур'єрські послуги у сумі 16 863,66 грн.

- витрати на Медичний огляд у сумі 1 791,65 грн.

- витрати на Навантажувальні роботи у сумі 725 925,64 грн.

- витрати на Оренда автомобіля у сумі 3 588,71 грн.

- витрати на Послуги зв'язку у сумі 170,26 грн.

- витрати на Сертифікація експортних операцій у сумі 2 375,14 грн.

- витрати на Страхування автомобіля у сумі 1 257,98 грн.

- витрати на Страхування вантажу у сумі 2 400,23 грн.

- витрати на Транспортно-експедиційні послуги у сумі 6 528 426,16 грн.

- витрати на Транспортно-експедиційні послуги сплачені як винагорода у сумі 29648,18 грн.

- витрати на по прибиранню службових приміщень у сумі 61 666,65 грн.

Відповідач заперечує, що всі дані бухгалтерських реєстрів ТОВ «Торговий дім Бімаркет» підтверджені первинними документами, які є підставою бухгалтерського обліку. Первинні документи, на підставі яких відображені показники в по Рахунку 93, містять повні відомості про господарську операцію, які дозволяють ідентифікувати зміст та обсяг господарської операції.

Зокрема надані документи свідчать, що послуги оренди, транспортування, зберігання та інші послуги оформлювались з щомісячним складанням ОСОБА_3 здачі-прийняття робіт (надання послуг), які містили обсяг наданих послуг, повязаність їх з господарською діяльність (обсяг перевезеного вантажу, рух товару при зберіганні та інші дані з відображення щоденного руху товарів.)

Додатки до ОСОБА_3 наданих послуг зберігання, які підписані містять дані про залишок товарів на початок дня, надходження та видачу товару за день, залишок товарів на кінець дня. Весь рух товару по надходженню та видачі ТМЦ підтверджується та складено на підставі прибуткових та видаткових накладних. ОСОБА_3 з додатками надавали до перевірки і по ним у перевіряючих не надано жодних зауважень, щодо порушень оформлення або невідповідності руху товарів. ОСОБА_9 з додатками надавались з Поясненнями під час перевірки та Запереченнями.

Тобто, первинні документи, які надавались до перевірки містять повні дані про щоденний рух товарів на підприємстві.

Також, наданими документами, документально підтверджуються витрати на отримання висновку СЕС, витрати на послуги зв'язку, витрати на Сертифікацію експортних операцій, витрати на Службові відрядження, витрати на Страхування автомобіля, витрати по договорам цивільно-правового-характеру, витрати на паливо мастильні матеріали, витрати на експедування експортних операцій, витрати на експертизу товару, витрати на отримання імпортного карантинного дозволу, витрати на Інформаційні послуги, витрати на комісійну винагороду, витрати на Комунальні послуги, витрати на Кур'єрські послуги, витрати на Медичний огляд, витрати на оренда автомобілів, витрати на Страхування вантажу, витрати на прибирання службових приміщень.

Відповідач не заперечує факт надання до перевірки первинних документів по вище зазначеним витратам та їх повязаність з господарською діяльність ТОВ «ТД «Бімаркет»

Надані та досліджені матеріали інвентаризації станом на 01 січня 2018 року, в тому числі надані їх копії для залучення для перевірки, містили перевірку товарних запасів в розрізі номенклатури та їх кількості.

Щодо, посилання в ОСОБА_9 перевірки на відсутність у бухгалтерському обліку ТОВ «ТД Бімаркет» по рахунку 28 «Товари» розподілу по субрахункам, зокрема, 281 «Товари на складі», 282 «Товари в торгівлі», 283 «Товари на комісії», 284 «Тара під товарами», то суд зазначає наступне.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку визначені Законом України від 16 липня 1999 року № 996-XIV № «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996).

Регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється Міністерством фінансів України, яке затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності (пункт 2 статті 6 Закону № 996).

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 № 88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704.

Призначення і порядок ведення рахунків бухгалтерського обліку для узагальнення методом подвійного запису інформації про наявність і рух активів, капіталу, зобов'язань та факти фінансово-господарської діяльності підприємств, організацій та інших юридичних осіб (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а також виділених на окремий баланс філій, відділень та інших відособлених підрозділів юридичних осіб, визначено Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій затвердженого наказом Міністарства фінансів України №291 від 30 листопада 1999 року.

Відповідно до абзацу 4. Розділ 1 (Загальні положення) Інструкції №291 передбачено, що Субрахунки використовуються підприємствами, виходячи з потреб управління, контролю, аналізу й звітності та можуть ними доповнюватися введенням нових субрахунків (рахунків другого, третього порядків) із збереженням кодів (номерів) субрахунків цього Плану рахунків.

Тобто, ведення окремих субрахунків не є обовязковою нормою, а визначається за підприємством самостійно виходячи з особливостей господарської діяльності. Тому, посилання на можливість використання по рах.28 декількох субрахунків, жодним чином не визначає їх обовязковість застосування ТОВ «Торговий дім Бімаркет», оскільки дані субрахунки є рекомендованими і застосовуються лише при наявності обєктів застосування.

Так відповідно до рекомендацій визначених Інструкцією №291:

На субрахунку 281 «Товари на складі» ведеться облік руху та наявності товарних запасів, що знаходяться на оптових та розподільчих базах, складах, овочесховищах, морозильниках тощо.

На субрахунку 282 «Товари в торгівлі» ведеться облік руху та наявності товарів, що знаходяться на підприємствах роздрібної торгівлі (в магазинах, ятках, кіосках, у буфетах підприємств громадського харчування тощо).

На субрахунку 284 «Тара під товарами» ведеться облік наявності й руху тари під товарами й порожньої тари.

Судом встановлено, надані документи та матеріали перевірки свідчать, що ТОВ «ТД Бімаркет» не мав оптових та розподільчих баз, магазинів та поворотної тари, яка б потребувала окремого обліку. Окрім того, посилання Відповідача на не ведення субрахунку 281 «Товари на складі» спростовується наданими реєстрами та Відомостями по рахунку 281 за 2015 року, 2016 року та 9 місяців 2017 року, копії яких надавались відповідачу під час перевірки із супровідним листом.

Тобто надані ТОВ «ТД Бімаркет» документи, свідчать що придбання товарів оприбутковано та відображеному в бухгалтерському обліку підприємства по рах. 281 Товари на складі, як і передбачено Інструкцією №291. Відповідач не наводить жодних нормативних обґрунтувань порушення платником податків податкового законодавства по вказаних обставинах.

При цьому, суд зазначає, що предметом виключення Відповідачем з витрат є витрати повязані з підготовкою до продажу та збутом товару, тобто супутні витрати. А тому посилання на недостатню деталізацію обліку самого товару, без заперечень його придбання та реалізації, не може спростовувати існування таких витрат, які підтверджені документально.

Також суд критично оцінює твердження Відповідача на необхідність ведення субрахунку 283 «Товари на комісії», оскільки надані документи та матеріали перевірки свідчать, що за весь перевіряємий період ТОВ «ТД Бімаркет» здійснило одну господарську операцію про передачі товарів на комісію, які реалізовані комісіонером протягом листопада-грудня 2016 року. Тому відсутність ведення окремого субрахунку по одній господарській операції, жодним чином не перешкоджає проведенню перевірки здійсненої платником операції.

При дослідженні зазначеного порушення, суд також приймає до уваги, що виключаючи з витрат ТОВ «ТД Бімаркет» суму в розмірі 12 601 490,69 грн., відповідач ні в ОСОБА_9 перевірки ні у відзиві не наводить, що саме та в яких розмірах він відніс до виключених ним витрат, а здійснив лише посилання на витрати по рахунку №93.

Підпунктом 2 пункту 4 розділу ІІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 встановлено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

- викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

- викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

Натомість в ОСОБА_9 перевірки не наведено жодного первинного документу на підставі яких вчинено запис в бухгалтерський регістр по рах.93, на суму 12 601 491,00 грн., яка виключається перевіркою.

Під час судового розгляду Відповідач також не надав пояснення по переліку та сумам витрат виключених ним перевіркою, що фактично унеможливлює визначення, які саме витрати та з яких підстав виключено Відповідачем з витрат ТОВ «ТД Бімаркет».

Так, досліджений під час судового розгляду перелік витрат, які ТОВ «ТД Бімаркет» відобразив по рахунку №93 містить значний перелік видів витрат, які прямо не повязані з обліком товарів, та право на віднесення до витрат які ТОВ «ТД Бімаркет» мав незалежно від деталізації обліку руху товарів. Зокрема такі, як отримання державних висновків, відрядження, страхування, медичні, інформаційні та комунальні послуги та інше.

Також, ТОВ «ТД Бімаркет» здійснював реалізацію різного виду товарів, при реалізації яких витрати на збут різнились за видом та сумами. Зокрема витрати на експедування експортних операцій, не повязані з реалізацією товарів по Україні, витрати на комісійну винагороду відносились виключно до товарів переданих на комісію, витрати на висновок СЕС відносились виключно до продуктів харчування та інші витрати.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, про неправомірність виключення Відповідачем зі складу витрат ТОВ «Торговий дім Бімаркет» витрат на оренду, транспортування та інших витрат які обліковуються по 93 рахунку (Витрати на збут) в сумі 12 601 490,69 грн. та донарахування ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» податкових зобовязань з ПДВ по послугах використання яких в господарських операціях діяльності не підтверджено перевіркою на суму 1 414 913,00 грн.

З огляду на встановлення судом неправомірності донарахування ТОВ «Торговому дому Бімаркет» суми доходів за 2016 рік в розмірі 1 176 610,00 грн. та виключення зі складу витрат витрати які обліковуються по 93 рахунку (Витрати на збут) в сумі 12 601 490,69 грн., суд дійшов до висновку про неправомірність висновків ОСОБА_9 перевірки про заниження ТОВ «Торговий дім Бімаркет» податку на прибуток у загальній сумі 2 480 058 грн.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 22 березня 2018 року № винесене відповідачем, яким ТОВ «Торговий дім «Бімаркет» збільшено суму грошового зобовязання за платежем «Податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 3013397,00 грн. в тому числі податок 2480058,00 грн. штраф 533339,00 грн.

З огляду на встановлення судом неправомірності донарахування ТОВ «Торговому дому Бімаркет» податкових зобовязань з ПДВ на суму 1 414 913,00 грн., суд дійшов до висновку про неправомірність висновків ОСОБА_9 перевірки про завищення ТОВ «Торговий дім Бімаркет» відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у загальній сумі 1 414913,00 грн. (з урахуванням висновків адміністративного оскарження).

Таким чином, враховуючи вищезазначене, наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення «В4» від 06 червня 2018 року № винесене відповідачем, яким позивачу зменшено відємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 1414913,00 грн. та застосовано штраф в розмірі 34,43 грн.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 1 статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», суд звертав увагу на необхідність покладення обов'язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням статті 72 КАС України.

У пункті 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року справа «Руїс Торіха проти Іспанії» (заява № 18390/91) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що висновки фахівців відповідача, викладені у ОСОБА_9 перевірки, а податкові повідомлення-рішення№ від 22 березня 2018 року, № від 06 червня 2018 року, прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Бімаркет» - є протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем обставини встановлені у ОСОБА_9 перевірки є припущеннями, не доведеними належними засобами доказування, а податкові повідомлення-рішення № від 22 березня 2018 року, № від 06 червня 2018 року - є протиправними та спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у звязку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бімаркет" (69002, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, 4-а, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від 22 березня 2018 року №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Бімаркет збільшено суму грошового зобовязання за платежем Податок на прибуток приватних підприємств у сумі 3 013 397,00 грн.;

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від 06 червня 2018 року №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Бімаркет зменшено відємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 1 414 913,00 грн. та застосовано штраф в розмірі 34,43 грн.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бімаркет (69002, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, 4-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 66 450 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 21 грудня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов