Справа № 460/2907/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2018 року м. РівнеСправа №460/2907/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації про визнання дій щодо відмови у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни протиправним та зобов'язати встановити статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 3 групи, захворювання якого пов'язане з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС. Вказує, що перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації. Разом з тим зазначає, що 16.10.2018 звернувся до відповідача з заявою про встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, долучивши документи, які засвідчують участь в ліквідації аварії на ЧАЕС саме в складі Цивільної оборони. Однак, листом Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації повідомило про відмову у визначенні правового статусу "особа з інвалідністю внаслідок війни" та видачі відповідного посвідчення, оскільки подані документи не містять інформації про розпорядчий документ (наказ чи розпорядження) щодо залучення до формувань Цивільної оборони для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, займану посаду та виконану роботу. Вважаючи таку відмову незаконною просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 26.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановленні судом строки відповідачем - Управлінням соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації подано відзив на позовну заяву з додатками (а.с.26-49). В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що в даному випадку на позивача як на особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи поширюються пільги, гарантії і компенсації, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи". Водночас, зазначає про те, що для набуття статусу інваліда війни (з підстав, встановлених п.9 ч.2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), окрім як факту настання в особи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" містить також умову, щодо залучення особи до участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони. Це пояснюється тим, що крім формувань Цивільної оборони, у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку, ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялись у райони виконання робіт згідно з розпорядженням керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств. Вказує про те, що позивачем не надано жодних допустимих доказів його залучення до безпосередньої участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони. Враховуючи викладене, просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має 3 групу інвалідності, причиною інвалідності є захворювання пов'язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з ураженням ЦНС, що підтверджується довідками МСЕК серії 2-18 АВ № 020838 та серії РВН №0215290 від 20.06.2012 (а.с.10,11).

Відповідно до експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії № 4 від 28.05.2012 ОСОБА_1 встановлено, що захворювання позивача пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.16).

У зоні відчуження (30-ти км зона ЧАЕС), позивач працював в період з 11.05.1987 по 31.05.1987 водієм вантажного автомобіля САБ -21. А саме, позивач працював на автодорозі Зелений Мис-Чорнобиль в формуванні ЦО Спецавтобази №21 тресту "Рівнешляхбуд". Виконував завдання по транспортуванню матеріалів (щебеню, шлак) на будівництво автодороги Зелений Мис-Чорнобиль і на території ЧАЕС (промплощадка). На підтвердження даних обставин позивач долучено копію довідки №58 від 15.05.2018 (а.с.14).

Крім того, ОСОБА_1 надав для суду копію довідки, в якій зазначається, що він був відряджений в 30-ти кілометрову зону Чорнобильської АЕС та в період з 11.05.1987 по 31.05.1987 одержував підвищену заробітну плату за участь в ліквідації (а.с.20)

Разом з тим, на звернення позивача від 05.09.2018 щодо залучення громадян, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи до виконання цих робіт у складі формувань Цивільної оборони, Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації листом від 10.09.2018 №967/01-38/18, роз'яснило ОСОБА_1, що відповідно до вимог нормативно-правових актів, чинних на момент аварії на ЧАЕС, а саме Положення про Цивільну оборону СРСР 1976 року, Положення про невоєнізовані формування ЦО СРСР 1975 року, в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства створювались невоєнізовані формування Цивільної оборони. До складу зазначених формувань в обов'язковому порядку зараховувались всі працівники, починаючи з 16-річного віку, за виключенням незначної категорії осіб (вагітні жінки, жінки, які мали малолітніх дітей, особи, які мали мобілізаційні приписи та деякі інші) (а.с.17).

Судом встановлено, що управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області листом від 14.09.2018 №80/01-21/18 повідомило, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни повідомлено, що відомості в додатку № 1 до довідки від 15.05.2018 виданої за підписом арбітражного керуючого про залучення позивача до складу формувань Цивільної оборони не містять посилання на документи, які підтверджують факт залучення до зазначеного формування. Згідно з відомостями в наказі територіального тресту по будівництву, реконструкції автомобільних доріг і дорожніх споруд "Рівнешляхбуд" від 20.12.1988 № 202 не всі робітники та і службовці входили до складу формування (а.с.13).

Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області листом від 14.09.2018 №80/01-21/18 за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 16.10.2018 щодо встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, пов'язаного з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС повідомило, що особам залученим до складу формувань Цивільної оборони, такий статус встановлюється на підставі документів, які мають містити інформацію про розпорядчий документ (наказ чи розпорядження) за лінією Цивільної оборони щодо залучення підприємства, установи до роботи названого формування та розпорядчий документ підприємства, установи про залучення осіб до складу названого формування, усі відомості про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації аварії на ЧАЕС, а також довідки МСЕК про групу інвалідності та причину захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Враховуючи викладене, просили надати документ (наказ чи розпорядження) щодо залучення позивача до складу даного формування (а.с.12).

Не погоджуючись із вказаним рішенням та вважаючи його протиправним позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону №3551-ХІІ до осіб з інвалідністю належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, умовами для набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни з підстав, встановлених п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону №3551-ХІІ є настання інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, саме у складі формувань Цивільної оборони.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон №796-XII) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18 березня 1976 року № 1111 та Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника ІДО СРСР від 6 червня 1975 року № 90, було передбачено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.

Отже, підставою для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни є посвідчення громадянина, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідка МСЕК та довідка, що підтверджує залучення особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, до складу формування Цивільної оборони, видана органами Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 368/1579/14.

Як було встановлено судом, позивач при зверненні до відповідача належних доказів про його участь у складі формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не надав. Разом з тим, суд зазначає, що довідка Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації від 10.09.2018 №967/01-38/18 не є доказом участі позивача у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, оскільки носить інформаційний характер, не стосується позивача особисто та не підтверджує факт його залучення до складу формувань Цивільної оборони.

Так, наявними в матеріалах справи доказами, дійсно, підтверджується участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та встановлення йому у зв'язку з цим групи інвалідності, що, у свою чергу, є підставою для надання пільг та компенсацій, передбачених Законом № 796-XII.

Разом з тим, надані позивачем документи не підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони, що є обов'язковою передумовою для встановлення статусу особи з інвалідністю та видачі відповідного посвідчення для даної категорії осіб, а тому підстави для поширення на позивача дії п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII відсутні.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду, а саме у від 10.05.2018 по справі №279/12162/15-а, від 07.06.2018 по справі №377/797/17, від 21.08.2018 по справі №279/2285/16-а, №676/3457/17 та від 11.10.2018 по справі №674/1239/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відсутність належних та допустимих доказів участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, саме в складі формувань Цивільної оборони не надає йому права на одержання правового статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, встановленого п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону №3551-ХІІ, тому позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем підтверджено правомірність своїх дій належними та допустимими доказами, а відтак, позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков В.В.