Справа № 360/3119/18
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3119/18

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Олійник О.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та скасування рішення, оформленого розрахунком,-

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області щодо визначення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 суми плати за проїзд у розмірі 2054,4 євро з розрахунком від 10.07.2018 року № 0004920;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, що оформлено розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень від 10.07.2018 року № 0004920 (доданим до акту від 10.07.2018 року № 0004920) про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів), яким визначено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 суми плати за проїзд у розмірі 2054,4 євро.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.07.2018 водій ОСОБА_4 перевозив щебінь фр.5/10, отриманий в ТОВ Мокрянський камяний карєр, розташований в м.Запоріжжя, про що отримав накладну із зазначення ваги 31,200 тн., на автомобілі VOLVO FН12 реєстраційний номер ВВ 7300АТ, яким він керував, що належить позивачу. На автодорозі АШ М 05 Харків-Довжанський 670 км в 21-00 годину в темний час доби, автомобіль був зупинений та проведено габаритно - ваговий контроль старшим державним інспектором ВДК управління Укртрансбезпеки в Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_5 За результатами габаритно-вагового контролю вказаною посадовою особою було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.07.2018 року та акт від 10.07.2018 року № 0004920 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Також своїм рішенням, оформленим як розрахунок № 0004920 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень від 10.07.2018 року, посадова особа управління Укртрансбезпеки в Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті зобовязала позивача сплатити 2054,4 євро.

Габаритно- ваговий контроль автомобілю, що належить позивачу, було проведено на пересувному пункті в 21-00 годину в темний час. Посадова особа не перебувала у форменому одязі, не надала службове посвідчення, місце перевірки було неналежно освітлено. Посадова особа не мала індивідуальну печатку, про що свідчить протокол перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Дії з вагового контролю проводилися в умовах знаходження вагів на нерівній з вибоїнами гравійній поверхні, при цьому не надано свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки що ставить під сумнів достовірність та точність проведеного габаритно-вагового контролю. При складанні розрахунку плати за проїзд відповідачем не дотримано вимогу Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.6.2007 № 879 «Про захоли збереження автомобільних доріг загального користування», в частині включення в розрахунок показника відстані перевезення.

Тому позивач вважає зазначені вище дії відповідача неправомірними, оскільки перевищення ваги не було, розрахунок складено неправомірно, відповідно і вимагання від позивача про надання дозволу на транспортування вантажу з перевищенням ваги є неправомірними, що свідчить про відсутність з боку позивача порушень абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Ухвалою суду від 10.10.2018 відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (арк.спр. 1-2).

Ухвалою суду від 08.11.2018 відкладено підготовче засідання за клпотанням представника позивача (арк.спр. 44).

Ухвалою суду від 22.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (арк.спр. 49).

Ухвалою суду від 04.12.2018 відкладено судове засідання у звязку з викликом свідків (арк.спр. 55).

Від Державної служби України з безпеки на транспорті через відділ діловодства, обліку та звернення громадян (канцелярію) до суду 05.11.2018 надійшов відзив на позов (арк. спр. 23-28), в якому зазначено, що 10.07.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля, який належить Позивачу. За результатами проведеної перевірки складено Довідку №0011490 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт №0004920 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі яких проведено Розрахунок плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 2054,4 євро.

Пунктом 27 Порядку габаритно-вагового контролю передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до Державного бюджету.

Зазначив, що пунктами 22-24 Порядку габаритно-вагового контролю передбачено - у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області вищезазначена інформація була доведена до відома водієві транспортного засобу, який належить позивачу, та на час проходження габаритно-вагового контролю перебував під його управлінням. Проте, водій, ігноруючи положення діючого законодавства - 10.07.2018 самовільно продовжив подальший рух.

Відповідно до п.31 Порядку габаритно-вагового контролю, перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки. Проте, на даний час, дані кошти так і не сплачено. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представники сторін підтримали позов та заперечення, надали відповідні пояснення.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 10.07.2018 він як водій на автомобілі VOLVO FН12 реєстраційний номер ВВ 7300АТ, що належить позивачу, перевозив щебінь фр.5/10, отриманий в ТОВ Мокрянський камяний карєр, розташований в м.Запоріжжя, на підставі накладної із зазначенням ваги вантажу 31,200 т. На автодорозі АШ М 05 Харків-Довжанський 670 км в 21-00 годину в темний час доби, автомобіль був зупинений та проведено габаритно - ваговий контроль старшим державним інспектором ВДК управління Укртрансбезпеки в Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_5, який був у форменому одязі, представився. Від карєру до місця зупинки автомобіля він проїхав приблизно 320 км. За результатами габаритно-вагового контролю вказаною посадовою особою було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.07.2018 року та акт від 10.07.2018 року № 0004920 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. З зазначеними документами його ознайомлено на місці. Автомобіль було зупинено для здійснення перевантаження, де він знаходився до ранку, а після того, як позивач не дав згоди на перевантаження, він продовжив свій маршрут до м. Лисичанську. Підтвердив той факт, що причіп, яким перевозився вантаж, має строєні осі з одиночними шинами.

Свідок ОСОБА_5 надав пояснення, що він як старший державний інспектор ВДК управління Укртрансбезпеки в Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті 10.07.2018 провів габаритно - ваговий контроль автомобілю VOLVO FН12 реєстраційний номер ВВ 7300АТ, що належить позивачу, який перевозив щебінь фр.5/10 на підставі накладної із зазначенням ваги вантажу 31,200 т з Запоріжжя до м. Лисичанська. Під час здійснення цих заходів ОСОБА_6 перебував у форменому одязі, представлявся та надавав посвідчення. Сам факт перевищення вказаним транспортним засобом допустимих (40 тон) нормативних вагових параметрів був очевидним навіть на підставі документів на автомобіль, причіп та наявних у водія документів на вантаж: за свідоцтвами про право власності маса автомобілю -7100 кг, маса причіпу без навантаження -8850 кг, за накладною вага вантажу -31200 (перевищення нормативу на 7 т без взважування). Після взважування за результатами габаритно-вагового контролю було встановлено перевищення цих допустимих вагових параметрів на 9,6 т, що підтверджено відповідною квитанцією. Тому ним було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.07.2018 року та акт від 10.07.2018 року № 0004920 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, зроблено розрахунок плати за проїзд. Складені ним довідка та розрахунок завірені його індивідуальною печаткою. За допомогою навігатору ним було визначено показник відстані пройденої водієм частини маршруту до місця здійснення габаритно-вагового контролю, що склало 320 км. В розрахунку плати за проїзд ним використано саме цей показник. Причіп, яким перевозився вантаж, має строєні осі з одиночними шинами, тому в розрахунку плата за перевищення допустимих навантажень на осі збільшена у два рази. Оскільки рух вказаного автомобілю здійснювався без відповідного дозволу та внесення плати за проїзд великовагового транспортного засобу, така плата визначена за пройдену частину маршруту по території України за перевищення нормативу вагового параметру на 10-40 відсотків (9,6 т складає більше ніж 10% від 40т), а саме в потрійному розмірі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в порядку ст.41 КАС України, в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив такі обставини справи.

10.07.2018 водій, ОСОБА_4, на автомобілі VOLVO FH12, реєстраційний номер ВВ 7300АТ, що належить ОСОБА_3, перевозив щебінь фр.5/10, отриманий у ТОВ «Мокрянський кам'яний кар'єр», м.Запоріжжя, за накладною вага щебню 31,200 тн (арк. спр.7, 12-14).

Відповідно до свідоцтва про право власності автомобіль VOLVO FН12 сіловий тягач-Е, реєстраційний номер ВВ 7300АТ, належить позивачу ОСОБА_3, його маса без навантаження -7100 кг (арк. спр. 12).

Відповідно до свідоцтва про право власності причіп-самоскил-Е FEBER 35 NWBF, реєстраційний номер BB 6995ХХ, належить позивачу ОСОБА_3, його маса без навантаження -8850 кг (арк. спр. 12).

Квитанцією про зважування транспортного засобу підтверджено, що загальна вага автомобілю, причепу та вантажу складає 49600 кг, осьові навантаження на строєну вісь (9900+9350+10350) складає 29600 кг (нормативно допустимо 22000 кг) (арк. спр.37).

Обладнання вимірювальних засобів, якими здійснювалося зважування, має сертифікат відповідності UA.TR.002.CB.0300-17 від 27.11.2017, сертифікат перевірки типу (серія СТ № 000438) від 27.11.2017, сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 21.11.2007 № UA-MI/1-2195-2007, стан придатності якого підтверджено актом обстеження майданчиків, які використовуються для здійснення габаритно-вагового контролю на ділянках автомобільних доріг від 02.04.2018 (арк. спр.31-36).

10.07.2018 на автодорозі М-03 «Київ-Харків-Довжанський» 646 км, посадовою особою управління Укртрансбезпеки в Донецькій області старшим державним інспектором ВДК ОСОБА_5, згідно направлення на перевірку від 09.07.2018 № 009714 було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки VOLVO FH12, реєстраційний номер ВВ ВВ7300АТ з причепом FEBER 35NWBF реєстраційний номер ВВ6995ХX, що належить ОСОБА_3, яким керував водій ОСОБА_4 (арк. спр.9, 12, 30, 31).

Отже, за результатами проведеної перевірки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень: замість допустимих 40 тон, навантаження становило 49,6 кг, про що 10.07.2018 складено Довідку № 0011490 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, Акт № 0004920 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі яких проведено Розрахунок плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 2054,40 євро. Водій ОСОБА_4 підписав акт № 0004920 без зауважень (арк.спр. 8-10).

Показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спростовані доводи позивача щодо того, що під час проведення заходів габаритно-вагового контролю мали місце порушення вимог чинного законодавства, оскільки доведено, що старший державний інспектор ВДК управління Укртрансбезпеки в Донецькій області Державної служби України ОСОБА_5 під час виконання своїх обов'язків 10.07.2018 перебував у форменому одязі, представився водію та надавав посвідчення, складені ним довідка та розрахунок завірені його індивідуальною печаткою, в розрахунку плати за проїзд ним використано показник відстані, що відповідає відстані пройденої водієм частини маршруту до місця здійснення габаритно-вагового контролю, що склало 350 км. Причіп, яким перевозився вантаж, має строєні осі з одиночними шинами, тому в розрахунку плата за перевищення допустимих навантажень на осі збільшена у два рази. Оскільки рух вказаного автомобілю здійснювався без відповідного дозволу та внесення плати за проїзд великовагового транспортного засобу, така плата визначена за пройдену частину маршруту по території України за перевищення нормативу вагового параметру на 10-40 відсотків (9,6 т складає більше ніж 10% від 40т), тому плата за проїзд розрахована в потрійному розмірі. Зважування автомобілю проводилося на обладнані, що має всі необхідні сертифікати відповідності.

Суд керується такими вимогами чинного законодавства, приймаючи рішення по суті спору.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

- здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

- здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

- проводить перевірки за додержанням суб'єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;

- здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;

- здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Отже, належним відповідачем у справі є саме Укртрансбезпека.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" установлено, що правонаступником майна, прав та обов'язків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Державна служба з безпеки на транспорті та утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, управління Укртрансбезпеки у Донецькій області.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Пунктом 16 Порядку № 1567 передбачено, зокрема, що під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 року, з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

В розумінні статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Відповідно до вимог частини першої та другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (частина четверта статті 48 Закону № 2344-III).

Здійснення габаритно-вагового контролю регламентовано порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (Порядком № 879).

Відповідно до визначення термінів, що вживаються у цьому Порядку великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852);

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху; робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (зі змінами) (далі - Правила № 30).

На підставі п. 3 названих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно з вимогами абзаців другого третього пункті 22.5 Правил дорожнього руху осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м; рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з пунктом 27 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту відповідно до Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та або габаритні параметри яких перевищують нормативи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (пункт 31-1) за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у пятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

При ваговому контролі транспортних засобів позивача було виявлено перевищення двох нормативів вагових параметрів: загальних вагових параметрів на 9,6 т та параметрів навантаження на строєні вісі - на 7,6 т.

Згідно ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою КМУ від 27.06.2007 за №879, за перевищення загальної маси від 44 до 52 тон включно великовагових транспортних засобів, ставка за кожен кілометр відстані становить 0,2 євро, за перевищення допустимих осьових навантажень від 10 до 20 відсотків включно - 0,27 євро, а понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

Розрахунок плати за проїзд здійснено посадовою особою наступним чином: загальна маса автотранспортного засобу склала 49600 кг, при допустимій 40000кг, параметри за якими нарахована плата за проїзд 9,6 кг. Плата за проїзд 1км з перевищенням нормативів складає 0,2 євро/км. Навантаження на строєну вісь склало 29600 кг, при допустимій 16000кг, параметри, за якими нарахована плата за проїзд - 7600кг. Плата за проїзд 1км з перевищенням нормативів складає 0,87євро/км. Разом за 1 км пробігу складає 1,07 євро/км. Розрахунок виконано відповідно затвердженої формули: П = (Рзм + Рнв + Рг) х Вх, що складає (0,20 +0,87) х 320 х 3 х 2 = 2054,40 євро (а.с.40).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією законами України, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені ним при сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та скасування рішення, оформленого розрахунком відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 28 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_7