Справа № 752/2439/17
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/2439/17
Провадження № 2-а/752/29/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Якушко Т.А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з 01.12.2016 р. протиправними, зобов»язання провести перерахунок та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді на підставі довідки Територіального управління ДСА в Чернігівській області від 05.12.2016 р. № 03-36/1223, відповідно до якої суддівська винагорода становить з 01.12.2016 р. 22400 грн. у розмірі 80% суддівської винагороди судді без обмеження граничним розміром щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням виплачених сум з 01.12.2016 р., а також стягнення судових витрат у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 02.12.2010 р. «Про звільнення суддів» позивач наказом голови Срібнянського районного суду Чернігівської області №80 від 20.12.2010 р. звільнений з посади судді в зв»язку з поданням заяви про відставку.

Після звільнення йому було призначено довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про статус суддів», в редакції, що діяла на момент виходу у відставку.

08.12.2016 р. він звернувся до Правобережного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з розміру суддівської винагороди згідно з ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» працюючого судді на відповідній посаді з 01.12.2016 р. згідно довідки Територіального управління ДСА в Чернігівській області від 05.12.2016 р.

28.01.2017 р. від відповідача отримано рішення про відмову в перерахунку розміру довічного грошового утримання з посиланням на те, що Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.07.2010 р. який містив положення щодо здійснення перерахунку пенсії, втратив чинність 30.09.2016 р., в зв»язку з чим відсутні підстави для здійснення перерахунку.

Позивач зазначає, що зазначені дії є неправомірними а рішення щодо відмови у здійсненні довічного грошового утримання протиправним, оскільки він має право на здійснення зазначеного перерахунку відповідно до положень закону, який був чинний на момент виходу у відставку і зазначене право не може бути звужене.

В зв»язку з проведеною реорганізацією Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, відповідач був замінений на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив їх задовольнити, оскільки перерахунок пенсії повинен був здійснений відповідачем відповідно до положень Закону України «Про статус суддів», який був чинний на момент звільнення його в зв»язку з поданням заяви про відставку, і яким передбачалось право а здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у разі зміни розміру грошового забезпечення працюючих суддів.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши відзив на позовну заяву.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві з 01.01.2014 р. та отримує довічне грошове утримання, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.07.2010 р.

08.12.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (правонаступник (Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві) з заявою про здійснення перерахунку довічного грошового утримання згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.07.2010 р., з урахуванням довідки Територіального управління ДСА в Чернігівський області від 05.12.2016 р. № 03-36/1223, щодо розміру грошового утримання працюючого судді.

19.01.2017 р. на адресу позивача відповідачем надіслано лист, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці в зв»язку з втратою чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.07.2010 р.

Як встановлено судом відповідно до розпорядження № 824073 від 02.02.2017 р. позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з 80% заробітної плати, зазначеної в довідці Територіального управління ДСА в Чернігівській області від 05.12.2016 р. № 03-36/1223.

З 01.01.2017 р. на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774 від 06.12.2016 р. розмір довічного грошового утримання судді у відставці був обмежений максимальним розміром 10740 гривень.

З 05.01.2017 р. відповідно до Закону України «Про Вищу раду правосуддя» № 1798 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується позивачу без обмеження максимальним розміром.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Гарантуючи незалежність суддів, держава зобов'язується її забезпечити, зокрема, через матеріальний і соціальний захист, що включає гарантію виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Конституційний Суд України у Рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 зазначив, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя (абзац десятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

При цьому в Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 Конституційний Суд України охарактеризував щомісячне довічне грошове утримання як особливу форму соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання суддів, у тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді; щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага; особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування (абзаци п'ятий, шостий, сьомий пункту 7 мотивувальної частини).

Крім того, Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011 вказав на неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

До цього Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, рішення від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013.

Відповідно до пункту 8 частини четвертої статті 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частинна шоста статті 47).

Відповідно частин першої - третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 листопада 2010 року № 2453-VІ (діяв на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача; суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат. За наявності стажу роботи більше 20 років суддям виплачується щомісячна доплата у розмірі 50%, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" передбачено, що з 1 січня розмір мінімальної заробітної плати становить 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Тобто, з 01.12.2016 грошове утримання судді, який працює на відповідній посаді змінилось, оскільки змінився розмір мінімальної заробітної плати.

За таких обставин, розмір суддівської винагороди судді місцевого суду змінено, а отже і підлягає перерахунку і щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке визначається у певному відсотковому співвідношенні від зміненого з 1 грудня 2016 року грошового утримання працюючого судді.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, який набув чинності з 01 січня 2017 року, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, якими пункт 25 доповнено абзацом третім такого змісту: «Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.».

Однак, зазначені обмеження суперечать положенням ст.47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також ст.22 Конституції України, оскільки призводять до звуження прав позивача щодо отримання довічного грошового утримання без обмеження, на що він мав право на час виходу у відставку.

З 01 січня 2017 року вказане обмеження діяло до набрання чинності 05 січня 2017 року Законом України «Про вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII, яким пункт 25 Розділу ХII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII викладено в редакції, у якій відсутні норми щодо максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, аналізуючи всі наведені норми чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що відповідачем з 05.01.2017 р. проведено перерахунок пенсії позивача з врахуванням довідки Територіального управління у ДСА у Чернігівській області № 03-36/1223, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача про визнання дій відповідача протиправними та зобов»язання здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді з 01.12.2016 р. по 05.01.2017 р.

В іншій частині вимоги не підлягають задоволенню в зв»язку з проведенням відповідачем відповідного перерахунку.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 5, 47, 72,73 77, 139, 257, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 як судді у відставці з 01.12.2016 р. по 05.01.2017 р. протиправними

Зобов'язано Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16) здійснити перерахунок ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 %, без обмеження його граничного розміру, виходячи з розміру винагороди судді, який працює на відповідній посаді в Срібнянському районному суді Чернігівської області, згідно довідки Територіального управління ДСА в Чернігівській області від 05.12.2016 р. № 03-36/1223, та виплатити доплату після здійснення перерахунку, з урахуванням раніше виплаченого довічного грошового утримання, починаючи з 01 грудня 2016 року по 05.01.2017 р.

В іншій частині відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя :