Справа № 817/1603/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1811/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року, ухвалене суддею Жуковською Л.А. у м. Рівне о 14:28, повний текст якого складений 28 серпня 2018 року, у справі № 817/1603/17 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Дубномолоко" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство "Дубномолоко" звернувся до суду із позовом до відповідача Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 04.10.2017.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно умов Ліцензійного договору №Л-02/01-14 від 02.01.2014, укладеного між ПАТ «Дубномолоко» (Ліцензіар) та ТОВ «Комо-Експорт» (Ліцензіат) винагорода за використання ТОВ «Комо-Експорт» у своїй діяльності товарного знаку «КОМО» - згідно свідоцтва на знак для товарів і послуг №158099, зареєстрованого в державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 10 липня 2012 року, виданого державною службою інтелектуальної власності України; «Справжній сир КОМО» - згідно свідоцтва на знак для товарів і послуг №153952, зареєстрованого в державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 10 квітня 2012 року, виданого державною службою інтелектуальної власності, становить 10 000, 00 грн на рік.

Оскільки торгові марки позивачем були передані в користування ТОВ «Комо-Експорт» на суму, що не перевищує 50 мільйонів гривень за відповідний податковий (звітний) рік, тому дана операція в розумінні пп.39.2.1.4 пп.39.2.1 п.39.2 ст. 39 Податкового кодексу України не підпадає під визначення контрольованої операції і, відповідно. не повинна відображатись у звіті про контрольовані операції за 2014 рік.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 04.10.2017 №.

Рішення мотивоване тим, що висновком судової експертизи інтелектуальної власності по справі №817/1603/17 встановлено, що вартість користування тогових марок «КОМО» та «Справжній сир КОМО» для ТОВ «Комо-Екпорт» в період з 01.01.2014 ро 31.12.2014 згідно договору №Л-02/01-14 від 02.01.2014 складає 10000 грн, відтак операції між ПАТ «Дубномолоко» та ТОВ «Комо-Екпорт» відповідно до пп. 39.2.1.4 пп.39.2.1 п.39.2 ст. 39 Податкового кодексу України не є контрольованими, чим спростовується твердження відповідача щодо неправомірного не включення позивачем до поданого Звіту інформації про контрольовані операції за 2014 рік з контрагентом ТзОВ «Комо-Екпорт» з передачі торгових знаків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що висновок судового експерта від 23.04.2018 №345 щодо проведення судової експертизи обєктів інтелектуальної власності по даній справі по питанню «Яка вартість користування торнових марок «КОМО» та «Справжній сир КОМО» для ТОВ «Комо-Еспорт» в період з 01.01.2014 по 31.12.2014 згідно договору №Л-02/01-14 від 02.01.2014 між ПАТ «Дубномолоко» та ТОВ «Комо-Експорт»?» є відмінним від висновку того самого експерта від 19.07.2016, згідно якого загальна вартість користування торгових марок «КОМО» та «Справжній сир КОМО» для ТОВ «Комо- Експорт» станом на січень 2014 року становила 54 324 145,00 грн, а експертиза проведена без з»ясування інших обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення цієї справи.

Скаржник зауважує, що згідно ліцензійного договору №Л-02/01-14 від 02.01.2014 позивачем передано у користування для ТОВ «Комо-Експорт» торгові знаки з оплатою 10 тис.грн, а в свою чергу ТОВ «Комо-Експорт» згідно субліцензійного договору №СУБ-03/01-14 від 03.01.2014 надано вказані торгові знаки в користування ТОВ «Українська сирна компанія» за 84 700 тис. грн. Відтак, враховуючи отриманий висновок експертного дослідження ОІВ від 19.07.2016 №2041, згідно якого загальна вартість знаків для товарів та послуг за свідоцтвами №153952 та №158099 станом на січень 2014 становить 54324,14 грн, по результатах проведеного аналізу отриманої документації та відпрацювання контрольованих операцій встановлено порушення ПАТ «Дубномолоко» пп 39.4.2 п. 39.4 ст.39 Податкового кодексу України щодо не включення до поданого Звіту інформації про контрольовані операції за 2014 рік з контрагентом ТОВ «Комо-Експорт» () з передачі торгових знаків в загальній сумі 54 324 145 грн.

Крім того зазначає, що на момент проведення експертизи від 19.07.2016 невідомо жодних інших ліцензіатів продукції «КОМО» («Справжній сир КОМО»), відповідно, в даному випадку ТОВ «Українська сирна компанія» слід розглядати як виключно ПАТ «Дубномолоко», що прирівнюватиметься до права власності на знак або виключної ліцензії.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у період з 06.09.2016 по 14.08.2017 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено позапланову документальну виїзну перевірку ПАТ «Дубномолоко» () з питань повноти нарахування та сплати податків під час здійснення контрольованих операцій за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

Перевіркою виявлено порушення позивачем пп.39.4.3 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями) щодо не включення до даного Звіту інформації про контрольовані операції за 2014 рік з контрагентом «Комо-Експорт» () з передачі торгових знаків; пп.14.1.36, пп.14.1.202 п.14.1 ст. 14, п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України в результаті чого ПАТ "Дубномолоко" - занижено податок на додану вартість в сумі 72256,95 грн, в тому числі: за червень 2014 року на суму 14720,44 грн, вересень 2014 року на суму 8284,86 грн, жовтень 2014 - на суму 18656, 18 грн, листопад 2014 на суму 9351,66 грн, грудень 2014 року - на суму 21243,81 грн; пп.14.1.56 п.14.1 ст. 14, п.135.1, 135.2 ст. 135, п. 137.1, п.137.4 ст. 137 Податкового кодексу України, в результаті чого ПАТ "Дубномолоко" занижено податок на прибуток за 2014 рік в сумі 65031,30 грн, про що складено акт №154/28-10-48-14/05496081 від 15.08.2017 (т.1 а.с. 6-21).

Як слідує з акту від 15.08.2017 №154/28-10-48-14/05496081, перевіркою встановлено порушення ПАТ «Дубномолоко» пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України в частині невідображення в Звіті про контрольовані операції за звітний період 2014 року операцій з передачі торгових знаків на ТОВ «Комо-Експорт».

ОСОБА_1 акціонерним товариством "Дубномолоко" було подано заперечення на Акт про результати позапланової документальної виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства "Дубномолоко" з питань повноти нарахування та сплати податків під час здійснення контрольованих операцій за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 від 14.09.2017 №675 (т.1 а.с.22-23), за наслідками розгляду якого Офіс великих платників податків Державної фскальної служби листом №51122/10/28-10-48-14 від 02.10.2017 повідомив про прийняте рішення, згідно з яким встановлене перевіркою порушення є правомірним, а заперечення по даному порушенні не обґрунтованими, аргументи платника не спростовують викладене порушення в акті перевірки (т.1 а.с. 24).

Листом №51666/10/28-10-48-14 від 04.10.2017 на адресу ПАТ "Дубномолоко" було надіслано податкові повідомлення-рішення, зокрема, від 04.10.2017 № НОМЕР_1 (штрафна санкція за не включення до Звіту інформації про контрольовані операції за 2014 рік на суму 365400, 00 грн (т. 1 а.с. 25).

Судом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням (форма "ПС") № від 04.10.2017 на підставі пп.54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 120.3 ст. 120 Податкового кодексу України було застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 365400, 00 грн за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (т. 1 а.с. 26).

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 04.10.2017 позивач звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення цих відносин).

Відповідно до пп.39.1.1, пп.39.1.2, пп.39.1.4 п.39.1. ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції до 01.01.2015) податковий контроль за трансфертним ціноутворенням передбачає коригування податкових зобов»язань платника податків до рівня податкових зобов»язань, розрахованих за умови відповідності комерційних та/або фінансових умов контрольованої операції комерційним та/або фінансовим умовам, які мали місце під час здійснення зіставних операцій, передбачених цією статтею, сторони яких не є пов»язаними особами.

Згідно пп.39.1.2 п. 39.1 цієї статті визначення ціни під час здійснення контрольованих операцій проводиться за методами, встановленими пунктом 39.3 цієї статті, з метою перевірки правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість.

Ціна в контрольованій операції для цілей оподаткування визнається звичайною, якщо центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, не доведено зворотне або платником податків використано ціну, зазначену в договорі про взаємне узгодження цін під час здійснення контрольованих операцій, порядок укладення якого визначено пунктом 39.6 цієї статті, та ціну, зазначену в такому договорі, не може бути оскаржено в установленому цим Кодексом порядку (пп.39.1.3 п. 39.1 ст. 39 Податкового кодексу України).

Зокрема, відповідно до пп.39.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України для цілей цього Кодексу контрольованими операціями є:

-господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - нерезидентами;

-господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами резидентами, які: задекларували від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за попередній податковий (звітний) рік застосовують спеціальні режими оподаткування станом на початок податкового (звітного) року; сплачують податок на прибуток підприємств та/або податок на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року; не були платниками податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість станом на початок податкового (звітного) року.

За приписами пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України (в редакції, що діяла до 1 січня 2015 року) платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, наступного за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Звіт про контрольовані операції за 2014 рік подається до 1 травня 2015 року і формується з урахуванням норм ст. 39 ПК України, у редакції, що діяла до 01.01.2015 (пункт 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням» від 28.12 2014 №72-VІІІ).

Водночас зі змісту пп.39.2.1.1 та п.39.2.1.4 п. 39.2 ст. 39 ПК України слідує, що контрольованою є операція, яка відповідає ряду критерій, а саме: суб'єктному складу (вчинення господарських операцій пов'язаними між собою особами), об'єктному складу (вчинення господарських операцій саме з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг) та вартісному (вчинення господарських операцій з кожним контрагентом на загальну суму, що дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень).

Таким чином, за умови невідповідності господарських операцій платника податків вказаним критеріям, вищевказана стаття Податкового кодексу України до спірних правовідносин не підлягає застосуванню.

В розумінні пп. 14.1.185 п. 14.1 ст. 14 ПК України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Відповідно до п.120.3 ст. 120 ПК України неподання платником податків звіту та/або обовязкової документації про проведені ним протягом року контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику тягне за собою накладення штрафу.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення субєкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Ліцензійним договором №Л-02/01-14 від 02.01.2014 передбачено, що ОСОБА_1 акціонерне товариство "Дубномолоко" (Ліцензіар) надає Товариству з обмеженою відповідальністю "Комо-Експорт" (Ліцензіат) за плату право використовувати у своїй діяльності товарний знак "КОМО" (свідоцтво на знак для товарів і послуг №158009, зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 10 липня 2012 року, що видано Державною службою інтелектуальної власності України) та "Справжній сир КОМО" (свідоцтво на знак для товарів і послуг №153952, зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 10 квітня 2012 року, що видано Державною службою інтелектуальної власності України).

Згідно п.5.3 даного ліцензійного договору розмір щорічного платежу за використання товарних знаків за один рік становить 10000, 00 гривень без ПДВ (т. 1 а.с.27-28).

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року відповідно до ст.55 КАС України допущено заміну сторони позивача ОСОБА_1 акціонерне товариство «Дубномолоко» його правонаступником Приватним акціонерним товариством «Дубномолоко».

Даною ухвалою судом першої інстанції також призначено у справі №817/1603/17 судово-економічну експертизу дослідження обєктів інтелектуальної власності, на вирішення якої поставлено наступне питання: «Яка вартість користування торгових марок (торгових знаків) «КОМО» та «Справжній сир «КОМО» для ТОВ «Комо-Експорт» в період з 01.01.2014 по 31.12.2014 згідно договору №Л-02/01-14 від 02.01.2014 ?». Проведення судової експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Висновком судового експерта №345 судової експертизи інтелектуальної власності по справі №817/1603/17 встановлено, що вартість користування торгових марок "КОМО" та "Справжній сир КОМО" для ТОВ "Комо-Експорт" в період з 01.01.2014 по 31.12.2014 згідно договору №Л-02/01-14 від 02.01.2014 складає 10000, 00 грн (т. 1 а.с.171-174).

Відтак, за невідповідності господарської операції між Приватним акціонерним товариством "Дубномолоко" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комо-Експорт" вимогам пп.39.2.1.4 пп.39.2.1 ст.39 Податкового кодексу України, така не відноситься до контрольованих операцій.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного переконання, що відсутність підстав для визнання операції контрольованою, вчиненою позивачем із контрагентом ТОВ «Комо-Експорт», виключає обов'язок позивача подавати звіт про контрольовані операції за 2014 рік, як наслідок, застосування податковим органом штрафних санкцій за неподання звіту є протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення, яким до позивача застосовано штрафні санкції на підставі пп.54.3.3 п. 54.3 ст.54 та п.120.3 ст.120 Податкового кодексу України в розмірі 365400,00 грн (300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня податкового (звітного) року) є безпідставним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року у справі № 817/1603/17 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Постанова складена в повному обсязі 27.12.2018.