Справа № 826/13413/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Епель О.В., Карпушової О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Міністерства охорони здоров'я України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи - Одеський національний медичний університет, ОСОБА_4, про визнання відсутньою компетенції, визнання протиправними дій та скасування наказу в частині, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (далі - Позивачі) звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства охорони здоров'я України (далі - Відповідач, МОЗ України), треті особи - Одеський національний медичний університет (далі - Третя особа-1, Одеський НМУ), ОСОБА_4 (далі - Третя особа-2, ОСОБА_4), в якому, з урахуванням заяв про зміну предмету позову, просять:

- визнати протиправними дії МОЗ України щодо винесення наказу від 17 липня 2018 року № 34-о "Про звільнення ОСОБА_5" в частині, а саме: пункту 2 наказу щодо покладення з 18 липня 2018 року виконання обов'язків ректора Одеського національного медичного університету на ОСОБА_4, завідувача кафедри психології Одеського національного медичного університету, до призначення ректора у встановленому законодавством порядку;

- визнати протиправним та скасувати наказ МОЗ України від 17 липня 2018 року № 34-о «Про звільнення ОСОБА_5» в частині, а саме: пункт 2 наказу щодо покладення з 18 липня 2018 року виконання обов'язків ректора Одеського національного медичного університету на ОСОБА_4, завідувача кафедри психології Одеського національного медичного університету, до призначення ректора у встановленому законодавством порядку;

- встановити відсутність у МОЗ України компетенції (повноважень) на призначення виконувача обов'язків ректора Одеського національного медичного університету, крім випадків, прямо визначених положеннями ч. 2 статті 42 Закону України "Про вищу освіту";

- визнати протиправним та скасувати наказ МОЗ України "Про деякі питання управління Одеським національним медичним університетом" від 07 вересня 2018 року № 1638.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2018 року задоволено заяву Позивачів про забезпечення позову та зупинено дію п. 2 наказу МОЗ України від 17.07.2018 року №34-о «Про звільнення ОСОБА_5» щодо покладення виконання обов'язків ректора Одеського національного медичного університету на завідувача кафедри психології ОСОБА_4, з 18.07.2018 року й до призначення ректора в установленому законодавством порядку, заборонено МОЗ України призначати виконуючого обов'язки ректора Одеського НМУ та вчиняти будь-які дії щодо покладення обов'язків ректора Одеського НМУ на будь-яку особу окрім випадків, визначених положенням Закону України «Про вищу освіту».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання МОЗ України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 29.08.2018 року.

У жовтні 2018 року МОЗ України звернулося до суду першої інстанції із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, зокрема, щодо зупинення дії п. 2 наказу МОЗ України від 17.07.2018 року №34-о «Про звільнення ОСОБА_5» щодо покладення виконання обов'язків ректора Одеського національного медичного університету на завідувача кафедри психології ОСОБА_4, з 18.07.2018 року й до призначення ректора в установленому законодавством порядку, заборонено МОЗ України призначати виконуючого обов'язки ректора Одеського НМУ та вчиняти будь-які дії щодо покладення обов'язків ректора Одеського НМУ на будь-яку особу окрім випадків, визначених положенням Закону України «Про вищу освіту».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018 року у задоволенні заявленого клопотання відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання МОЗ України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 29.08.2018 року.

Перевіривши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку про необхідність повернення останньої з огляду на таке.

Згідно ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Зі змісту ч. ч. 3, 6, 8 ст. 59 КАС України вбачається, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. При цьому оригінал такої довіреності, її копія, засвідчена суддею, або її копія, засвідчена у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на подання і підписання апеляційної скарги має особисто керівник або представник на підставі довіреності. При цьому копія довіреності може засвідчуватись лише суддею або у визначеному законом порядку.

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Верхового Суду, викладеною, зокрема, в ухвалах від 19.02.2018 року у справі №826/3094/17 та у справі №813/2868/17.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, остання підписана ОСОБА_6, який визначає себе як представник МОЗ України. Разом з тим, до апеляційної скарги не додано оригінал довіреності останнього або належним чином завіреної її копії. Натомість, надана до апеляційної скарги копія довіреності від 11.04.2018 року №14.2/23, яка засвідчена начальником управління організаційного забезпечення роботу апарату, не може вважатися належним чином засвідченою копією довіреності у розумінні положень чинного законодавства з огляду на таке.

Згідно п. 8 глави 10 розділу ІІ вказаних Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємства, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року №1000/5, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Водночас, відповідно до п. п. 6, 7 глави 3 розділу ІІ вказаних Правил право засвідчення документів та їх копій може надаватися посадовим та іншим особам на підставі довіреності. У посадових інструкціях визначаються повноваження щодо засвідчення документів та їх копій.

Разом з тим, до апеляційної скарги не додано посадову інструкцію начальника управління організаційного забезпечення роботи апарату, в якій зазначено про наявність у вказаної особи повноважень щодо засвідчення документів (зокрема, довіреностей), підписаних міністром охорони здоров'я України.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що додана до апеляційної скарги та засвідчена начальником управління організаційного забезпечення роботи апарату копія довіреності від 11.04.2018 року №14.2/23 не є документом, що посвідчує повноваження ОСОБА_6 на підписання апеляційної скарги від імені Міністерства охорони здоров'я України, оскільки не засвідчена у визначеному законом порядку. При цьому у матеріалах справи відсутність оригінал або належним чином завірена копія документу про наявність у ОСОБА_6 відповідних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров'я України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи - Одеський національний медичний університет, ОСОБА_4, про визнання відсутньою компетенції, визнання протиправними дій та скасування наказу в частині - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

О.В. Карпушова