Справа № 823/2352/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2352/18 Головуючий у І інстанції - Кульчицький С.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Верхняцької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України до Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області про визнання рішення протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Верхняцька дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області, в якому просило визнати протиправним і скасувати рішення Відповідача, оформлене повідомленням від 17.04.2018 року № 16607/23-00-12-0313 щодо неможливості перебування Позивача у 2018 році на спрощеній системі оподаткування; зобов'язати Відповідача підтвердити Позивачу статус платника єдиного податку четвертої групи у 2018 році, починаючи з 01.01.2018 року, про що видати відповідне рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач вказував, що на підставі оскаржуваного рішення, Позивача з 01.01.2018 року переведено на загальну систему оподаткування, з порушенням вимог Податкового кодексу України, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає до скасування.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, оформлене повідомленням від 17.04.2018 № 16607/23-00-12-0313 щодо неможливості перебування Верхняцької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України у 2018 році на спрощеній системі оподаткування.

Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області підтвердити Верхняцькій дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України статус платника єдиного податку четвертої групи у 2018 році, починаючи з 01.01.2018 року, про що видати відповідне рішення.

Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Верхняцької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. та витрати на професійну правову допомогу у сумі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 05.03.2018 року № 9923/23-00-12-0810 відповідає вимогам чинного законодавства. Також, вказує, що судом першої інстанції протиправно стягнуто з Головного управління ДФС у Черкаській області на користь Позивача судові витрати пов'язані з правничою допомогою, адже відсутній розрахунок виконаних робі, а саме: надання попередньої консультації, складання і підготовка адвокатського запиту, складання позовної заяви, представництво інтересів у суді.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, Верхняцька дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (далі - Станція) є державною, бюджетною, неприбутковою, науковою установою. Станція безпосередньо підпорядкована Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, як органу управління державним майном.

Відповідно до пункту 7 Статуту Верхняцької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (нова редакція), затвердженого Президентом Національної академії аграрних наук України, академіком НААН Гадзало Я.М. 26.12.2017 року Станція створена з метою організаційно-господарського забезпечення Інституту та інших наукових установ Академії умовами для проведення фундаментальних та прикладних досліджень в галузі біоенергетики, буряківництва і інших сільськогосподарських культур, здійснення науково-дослідних робіт, проведення досліджень, випробувань і доопрацювання наукових розробок, їх апробації, проведення виробничої перевірки і впровадження їх у виробництво, надання допомоги по впровадженню досягнень аграрної науки і передового досвіду у виробництві.

Згідно з пунктом 9 вказаного Статуту Станція є юридичною особою, зареєстрованою в порядку визначеному законодавством, що регулює діяльність неприбуткових установ.

Пунктами 10, 13 Статуту визначено, що Станція заснована на державній власності та в межах визначених цим Статутом самостійно вирішує питання, пов'язані з її господарською діяльністю.

Згідно з свідоцтвом № 200086985 НБ № 029217 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість Позивача було зареєстровано суб'єктом спеціального режиму оподаткування 01.01.2009 року, дата початку дії свідоцтва - 07.12.2012 року.

Відповідно до наказу Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України від 20.11.2015 року № 31 припинено юридичну особу - Уманську дослідно-селекційну станцію Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України внаслідок реорганізації шляхом перетворення її у науковий структурний підрозділ Верхняцької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України без права юридичної особи.

Згідно з цим наказом, Позивач є правонаступником майнових та немайнових прав, основних матеріальних цінностей, землі, майна та зобов'язань Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

У період з 01.02.2016 року по 09.02.2016 року співробітниками Уманської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт від 16.02.2016 року № 157/23-05-22/21378004.

Відповідно до п. 3.2 вказаного акта перевіркою повноти визначення фіксованого сільськогосподарського податку за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року не встановлено його заниження або завищення.

У подальшому Уманська дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України з 26.07.2016 року знову стала самостійною юридичною особою та платником податків.

Листом від 05.03.2018 року № 9923/23-00-12-0810 Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області повідомлено Позивача, що у зв'язку із наявністю боргу в ІКП по платежу єдиного податку с/г товаровиробництва, у яких частка с/г товаровиробника за попередній податковий (звітній) рік дорівнює або перевищує 75% станом на 01.01.2018 року в сумі 667 грн. 19 коп. позивачу відмовлено в наданні (підтвердженні) статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік.

15 березня 2018 року Позивач звернувся із заявою до Відповідача щодо скасування вказаного рішення.

06 квітня 2018 року листом від № 15357/23-00-12-0810 Головне управління ДФС у Черкаській області повідомило Позивача, що Верхняцька дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України не може бути платником єдиного податку четвертої групи у 2018 році, оскільки за даними ІС «Податковий блок» станом на 01.01.2018 року в інтегрованій картці платника обліковувався податковий борг по єдиному податку 4 групи в сумі 667 грн. 70 коп., у тому числі по основному платежу 667 грн. 19 коп. та пені в сумі 00 грн. 51 коп. Заборгованість виникла внаслідок злиття Верхняцької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України з дослідною станцією тютюнництва НААНУ та відповідно перенесення залишків по ІКП даної організації - заборгованості в сумі 52 грн. 53 коп.

Станом на 14 березня 2016 року заборгованість по єдиному податку 4 групи по Позивачу склала 52 грн. 53 коп., станом на 31.10.2016 року (від'єднання ДС Тютюнництва) борг склав 667 грн. 70 коп.

У зв'язку з некоректною роботою ІС «Податковий блок» сплата податку в сумі 612 грн. 99 коп. по єдиному податку зараховано 05.03.2018 року, фактично заборгованість на 01.01.2018 року складала 54 грн. 71 коп., в тому числі основного платежу в сумі 52 грн. 40 коп. та пені в сумі 00 грн. 51 коп.

У подальшому листом від 17.04.2018 року № 16607/23-00-12-0313 Головним управлінням ДФС у Черкаській області повідомлено Позивача, що відповідно до п.п. 191.1.2 п. 191. Ст. 19, п. 76.1. ст. 76 Податкового кодексу України за результатами перевірки податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2018 рік, які були прийняті 16.02.2018 року за № , № , № та № вважаються неподаними, оскільки в зазначеному періоді позивач не перебуває на спрощеній системі оподаткування з причини недотримання вимог пп. 291.51.3. п. 291.51. ст. 291 Податкового кодексу України (податковий борг на 1 січня звітного року в сумі 54 грн. 71 коп.). У цьому листі також вказано, що з 01.01.2018 року позивач перейшов на загальну систему оподаткування та поновив обов'язок нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на прибуток підприємств, податку на майно (в частині земельного податку), рентної плати за спеціальне використання води.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Позивач 23 квітня 2018 року звернувся із скаргою до Державної фіскальної служби України, за результатами розгляду якої 15 травня 2018 року Державною фіскальною службою України прийнято рішення про залишення скарги без розгляду.

Вважаючи, протиправними дії Відповідача, Позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що Позивач автоматично з 01.01.2015 року став платником єдиного податку четвертої групи, а тому вимоги пп. 291.5-1.3. п. 291.5-1 ст. 291 Податкового кодексу України щодо відмови в такій реєстрації (неможливості застосування спрощеної системи оподаткування) за наявності податкового боргу до спірних правовідносин не застосовуються.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється статтею 298 Податкового кодексу України (далі - ПК України), пунктом 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 ПК України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

За приписами пункту 299.2 цієї статті ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

При цьому, щорічне підтвердження статусу платника єдиного податку, умови та порядок такого підтвердження встановлені правилами підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України.

До 01.01.2015 року Глава 2 Розділу XIV Податкового кодексу України регулювала порядок справляння фіксованого сільськогосподарського податку.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VІІІ від 28.12.2014 року, який набув чинності 01.01.2015 року, до ПК України та деяких законодавчих актів України внесено зміни, зокрема, Главу 2 «Фіксований сільськогосподарський податок» виключено.

Між тим, п. 291.4 ст. 291 ПК України доповнено підпунктом 4, відповідно до якого сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, віднесено до четвертої групи суб'єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Відповідно до п. 299.1 ст. 299 ПК України реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Положеннями пункту 299.2 статті 299 ПК України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Згідно з пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

За приписами п. 299.13 ст. 299 ПК України з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку: податковий номер (для юридичної особи); найменування для юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові для фізичної особи; дату (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; ставку єдиного податку; групу платника податку; види господарської діяльності; дату виключення з реєстру платників єдиного податку.

Тобто, починаючи з 01.01.2015 року платники фіксованого сільськогосподарського податку автоматично стають платниками єдиного податку четвертої групи.

Їх реєстрація у якості платників єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру платників єдиного податку.

Судом першої інстанції встановлено, що у межах даних спірних відносин йдеться про підтвердження статусу платника єдиного податку, а не про обрання або перехід на спрощену систему оподаткування.

Щодо посилання Відповідача на наявність у Позивача податкового боргу станом на 01.01.2018 року, як на підставу відмови у підтверджені статусу платника єдиного податку з посиланням на норми пп. 291.5-1.3. п. 291.5-1 ст. 291 ПК України, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки ці норми встановлюють умови за якими суб'єкти господарювання не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи, з чим погоджується і колегія суддів.

Умовою, яка виключає набуття цього статусу, серед іншого, є податковий борг станом на 1 січня базового (звітного) року, і ця умова не стосуються підтвердження статусу такого платника.

За таких обставин, Позивач автоматично з 01.01.2015 року став платником єдиного податку четвертої групи, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги пп. 291.5-1.3. п. 291.5-1 ст. 291 ПК щодо відмови в такій реєстрації (неможливості застосування спрощеної системи оподаткування) за наявності податкового боргу до спірних правовідносин не застосовуються.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 у справі № 816/543/17 (К/9901/2404/17).

Крім того, суд першої інстанції у своєму рішенні правомірно зазначив, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Проте, Відповідачем не проводилась документальна перевірка Позивача, а також не приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

У пункту 71 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04) Високий Суд, зокрема, вказав, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Також, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з урахуванням клопотання Відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, правомірно стягнуто з Відповідача на користь Позивача судові витрати витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Крім того, посилання Відповідача на те, що для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатів доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як само зайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затверджених наказом Міндоходів від 16.09.2013 року № 481, колегія суддів не приймає до уваги оскільки предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору.

Аналогічна правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2018 у справі № 569/17904/17 (К/9901/52416/18).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 26.12.2018 року.