Справа № 240/4854/18
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 грудня 2018 року м. Житомир справа № 240/4854/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, стягнення 299357,72 грн,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації щодо невиплати компенсації;
- стягнути з відповідача матеріальну шкоду: компенсацію за втрачене домоволодіння №6 по вул.Центральній в с.Скребеличі Овруцького р-ну Житомирської обл. в сумі 101808,00 грн та шкоду заподіяну внаслідок несвоєчасної виплати компенсації за втрачене домоволодіння в сумі 197549,72 грн, що у загальній сумі становить 299357,72 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має право на компенсацію житлового будинку, що належав їй на праві приватної власності. Актом приймання житлового будинку від 10.09.2012 домоволодіння прийняте на баланс Покалівської сільської ради. Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 28.09.2012 зобов'язано відповідача поставити на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння. При зверненні до відповідача позивачу відмовлено у перерахунку коштів у зв'язку з відсутністю фінансування. Стверджує, що невиконання державою обов'язку з виплати йому грошової компенсації є протиправним і порушує його права.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи. Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено.
Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною п'ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Згідно акту прийому нерухомого майна від 10.09.2012 сільським головою прийнято на баланс житловий будинок ОСОБА_1 (а.с.8).
Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 28.09.2012 зобов'язано Овруцьку райдержадміністрацію поставити на чергу позивача для виплати компенсації вартості житлового будинку в сумі 101808 грн. Рішення набрало чинності 08.10.2012 (а.с.7).
Листом від 14.08.2018 №07-04/3156 Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації повідомило позивачу, що компенсація за втрачене нерухоме майно не виплачена, номер позивача у черзі 1562. Повідомлено, що рішення суду не виконано у зв'язку з відсутністю фінансування (а.с.18).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 58 Конституції передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з п.1 ч.1 ст.35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.
Приписами частини 1 пункту 8 Положення "Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №755 від 15.07.1997 (редакція на час перебування позивача у черзі) у разі, коли у період до перерахування грошової компенсації Кабінетом Міністрів України були прийняті нормативні акти, за якими вартість житлового фонду індексується, компенсація виплачується з урахуванням цієї індексації.
Розмір нарахованої грошової компенсації також підлягає перерахунку, якщо заява про здачу належного на праві власності майна була подана згідно з пунктами 4 і 6 цього Положення до місцевого органу виконавчої влади до дати набрання чинності нормативним актом про індексацію вартості житла, але фактично компенсація не була виплачена, нарахована за здане майно з вини державного органу або не отримана переселенцем, спадкоємцем з поважних причин.
Відповідно до пункту 7 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року за №755, грошова компенсація перераховується на особистий рахунок переселенця (спадкоємця) у порядку черги, встановленої місцевими органами виконавчої влади.
Відповідно до абз.2 п.1 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території (далі-Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року № 1243, дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.
Згідно з пунктом 5 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243, сума компенсації перераховується за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення), що прийнято на підставі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, відділенням Державного казначейства місця відселення на особистий рахунок переселенця або спадкоємця, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією (виконавчим органом ради міста обласного значення) з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі. Контроль та відповідальність за дотриманням черговості покладається на райдержадміністрацію (виконавчий орган ради міста обласного значення).
Таким чином, питання щодо виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території законодавчо урегульовано. Виплата даної компенсації не обмежена будь-яким терміном чи періодом.
Враховуючи те, що позивач, як спадкоємець за законом, перебуває у черзі для отримання грошової компенсації за здане, відповідно до статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", домоволодіння, тому право позивача є захищеним та не потребує додаткового захисту, а відтак суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Щодо індексації вартості втраченого домоволодіння, суд зазначає наступне.
Позивач у прохальній частині позовної заяви просить стягнути шкоду, заподіяну внаслідок несвоєчасної виплати компенсації за втрачене домоволодіння в сумі 197549,72 грн. Водночас по змісту позову містяться посилання на Порядок індексації вартості об'єктів житлового фонду та Накази Мінрегіонрозвитку про затвердження індексів балансової вартості житлового фонду за 2011 -2018 роки - 1,14;1,13;1,27;1,22;,127;1,16.
Як встановлено судом, позивач поставлений на чергу для отримання компенсації за втрачене домоволодіння у 2012 році, тобто, після набрання законної сили Порядком №1243.
Так, Порядком № 1243, який почав діяти з 28.11.2009, не передбачено врахування індексації вартості житлового фонду, тому накази Міністерства Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №24 від 15.02.2011, №186 від 03.05.2012, №107 від 15.05.2015, №85 від 07.04.2016, №106 від 01.01.2017, на які посилається позивач, застосуванню не підлягають, з огляду на що вимоги у частині застосування індексів 1,14;1,13;1,27;1,22;127 безпідставні.
Згідно Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затверджений постановою КМУ від 18 листопада 2009 року №1243, дія якого поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації, не передбачено здійснення нарахування та виплати індексації вартості домоволодінь громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_1 був поставлений на чергу для отримання компенсації за втрачене домоволодіння у 2012 році, тобто, після набрання законної сили Порядком №1243, суд вважає, що позовна вимога про проведення індексації вартості втраченого домоволодіння та стягнення шкоди не підлягає задоволенню.
Крім того, відсутні підстави для стягнення коштів за несвоєчасну виплату компенсації за втрачене домоволодіння, оскільки така компенсація ще не виплачена.
Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
З огляду на наведене, у вказаних правовідносинах відсутній факт порушення прав ОСОБА_1, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва