Справа № 206/5358/18
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 206/5358/18
Провадження 2-а/206/64/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Панюшкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, старшого інспектора СОПП №1 Апостолівського відділу поліції в Дніпропетровській області капітана поліції Пупона Вячеслава Миколайовича про скасування постанови,

встановив:

25 вересня 2018 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, старшого інспектора СОПП №1 Апостолівського відділу поліції в Дніпропетровській області капітана поліції Пупона Вячеслава Миколайовича про скасування постанови.

В прохальній частині позову позивач просить суд скасувати постанову серії НК №861978.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він 10.09.2018 року о 16 год. 46 хв. він з дружиною їхав на власному автомобілі по селу Грушівка Апостолівського району Дніпропетровської області, на перехресті а/д Н23 з п/с С-040101 був зупинений капітаном поліції Пупоном В.М., який стояв з правого боку дороги, з лівого боку від його по напрямку руху дороги стояв не рухаючись, без світлових маячків поліцейський автомобіль, державний номер НОМЕР_1 Стаціонарного пункту контролю з автотранспортом в цьому селі немає. До його автомобіля підійшов та сказав, що причина зупинки начебто, що він керував автомобіля при цьому не був пристебнутий паском безпеки, вислухати в якості свідка його дружину відмовився, попросив страховий поліс, на що позивач повідомив, що у нього його немає. Інспектор поліції Пупон В.М. було складено постанова по ч. 1 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.1-4).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2018 року по даній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження (а.с. 9).

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

В судове засідання відповідачі не з'явилися, про день та час розгляд справи повідомлялися, причини поважності неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку наданим сторонами доказам, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно постанови серії НК №861978 від 10.09.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 10.09.2018 року о 16 год. 46 хв. а/д Н-23 з перехрестям а/д С-040101 водій керував мікроавтобусом Фольксваген LT35 н.з НОМЕР_2 не користувався ременем безпеки та не надав чинний договір обов'язкового страхування (а.с. 5).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306(далі -ПДР).

Згідно з п.1.1. ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом «в» пункту 2.3 ПДР України зобов'язано водіїв на автомобілях, обладнаних пасивними засобами безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

При цьому слід зазначити, що знання Правил дорожнього руху є обов'язковим для кожного учасника дорожнього руху. Будь-яке відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортних подій, наслідком яких може стати нанесення збитків майну або шкоди здоров'ю.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31, ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотриманняправил дорожнього руху.

Також питання застосування працівниками поліції технічних засобів відеозапису регулюються Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» (в додатку до статті); наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відео реєстраторів патрульних».

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У ст. 72 КАС України зазначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що відповідач не надав належних доказів у справі які б підтверджували той факт, що позивач при вказаних обставинах керував автомобілем Фольксваген LT35, без користування ременем безпеки.

Що стосується накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2, 4, 5, 6 ст. 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до абз. 2 п. 21. 2 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-ІV визначено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Матеріали адміністративної справи не містять жодного доказу про порушення позивачем вимог ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність, отже відсутні будь-які докази правомірності притягнення позивача до будь-якого іншого адміністративного правопорушення, внаслідок чого мало б місце притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП, тобто ненадання страхового полісу, оскільки відповідний страховий поліс пред'являється при складанні протоколу про порушення ПДР та оформленні ДТП.

Також суд звертає увагу на те, що згідно п.3 Розділу V Інструкції, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (стаття 36КУпАП). У цьому випадку поліцейський накладає стягнення тільки за ті адміністративні правопорушення, які він має право розглядати.

Приймаючи до уваги викладене, прихожу до висновку, що дії інспектора Пупона В.М. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності до ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП слід визнати протиправними, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.143КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 245 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 10 вересня 2016 року серії НК № 861978, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425,00грн., справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду, у відповідності до ст.ст. 286, 297 та пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2018 року.

Суддя А.О. Сухоруков