Справа № 810/4163/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4163/18 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменко В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року (м. Київ, дата виготовлення повного тексту 05.09.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, в якому просила суд:

1) визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо встановлення ОСОБА_2 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

2) зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації встановити ОСОБА_2 статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано тим, що вона, як особа, якій встановлений причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, відмовляючи позивачу у віднесенні її до осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачі посвідчення встановленого зразка діяв цілком обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, у тому числі Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.02.1991 № 791а-XII, чинна з 01.01.2015 редакція якого передбачає виключення зони посиленого радіоекологічного контролю з числа зон, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відтак і втрату позивачем статусу особи, потерпілої від аварії на ЧАЕС.

При цьому, подання щодо видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 від позивача до Департаменту та Київської облдержадміністрації не надходило.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зокрема, апелянт вказує на те, що жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не відбулось.

Відтак, статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни внесені до законодавства про правовий режим території, що зазначала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не виплинули на статус таких осіб.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови у наданні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення постраждалої категорії 4 є неправомірним та таким, що порушує права позивача.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 є громадянкою України, що зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 (а.с.8).

04 жовтня 1993 року Київською обласною державною адміністрацією позивачу видано посвідчення громадянина який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії В-П (а.с. 10).

10 червня 2016 року позивачу встановлено другу групу інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0513346 (а.с.12).

У відповідності до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 06.05.2018 № 8212, за результатами розгляду звернення позивача та зареєстрованої в ЦМЕК 17.03.2016 документації на предмет встановлення причинного зв'язку хвороби з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС позивачу встановлено основний діагноз - рак лівої молочної залози. Згідно експертного висновку захворювання позивача пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 14).

У травні 2018 року позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації із заявою щодо видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

27 червня 2018 року Департамент соціального захисту населення Київської облдержадміністрації, розглянувши заяву ОСОБА_2 щодо видачі їй посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, надав відповідь листом за №1608/02-59, у якому повідомив, що відповідно до пункту 4 статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та абзацу третього пункту 10 Порядку №51 видача посвідчень постраждалим в наслідок Чорнобильської катастрофи мешканцям Київської області здійснюється Київською обласною державною адміністрацією за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місце проживання громадян. Зазначене подання до департаменту та Київської облдержадміністрації не надходило.

Крім того, у листі зазначено, що на даний час, до внесення відповідних змін у законодавство, вирішити питання про видачу позивачу такого посвідчення не видається можливим (а.с. 16-18).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015.

Разом з тим, оскільки подані позивачем документи не були прийняті Управлінням соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації, та на розгляд Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА не передавалися, тому недотримання вимог Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, виключає можливість вирішення питання про встановлення позивачеві статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі їй посвідчення відповідного зразка.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спеціальним законом, який регулює захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв'язання пов'язаних з цим проблем медичного і соціального характеру є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 9 Закону № 796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 частини першої статті 11 Закону № 796-XII визначено, що особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 14 Закону № 796-XII, до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11, частина третя статті 12 вказаного Закону), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Статтею 12 Закону № 796-XII передбачено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, регламентується Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (далі - Порядок №51) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з абзацом першим пункту 3 Порядку №51 інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Відповідно до абзацу дев'ятого пункту 10 Порядку №51, посвідчення видаються потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Отже, особа набуває статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії у разі, якщо вона вже має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи іншої категорії та їй встановлено інвалідність, щодо якої встановлено причинний зв'язок із Чорнобильською катастрофою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус особи, потерпілої від наслідків аварії на ЧАЕС, 4 категорії, оскільки проживав та/або працював чи постійно навчався, станом на 01.01.1993 на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років (а.с. 10).

Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороби, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС на засіданні № 35 від 28 квітня 2016 року встановлено, що причинний зв'язок хвороби позивача з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується листом № 8212 від 06 травня 2016 року (а.с. 14).

З 10 червня 2016 року позивачу встановлено безстроково ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного із впливом аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0513346 (а.с.12).

Таким чином, враховуючи, що позивач зазнав впливу шкідливих радіоактивних речовин за весь час проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю та з урахуванням зазначених норм колегія суддів вважає, що позивач має право на встановлення статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Відтак, висновки Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, викладені в листі №1608/02-59 від 27.06.2018 щодо втрати позивачем відповідного статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, у зв'язку з виключенням з 01.01.2015 такої зони як зона посиленого радіоекологічного контролю з правового регулювання, колегія суддів не приймає до уваги.

Крім того, факт того, що позивач проходив огляд в МСЕК вже після набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VІІІ, також не має правового значення для вирішення питання про встановлення йому статусу потерпілого 1 категорії, оскільки на момент проходження огляду МСЕК позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, який зберігається у нього довічно, якщо не буде змінений на іншу категорію.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, на даний час відсутні підстави для видачі позивачу посвідчення, що підтверджує статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, у зв'язку з недотриманням позивачем вимог Порядку №51.

Згідно з абзацом 2 пункту 10 Порядку №51 видача посвідчень провадиться: іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

У відповідності до абзацу двадцятого вказаного пункту рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Таким чином, передумовою для розгляду і вирішення питання про видачу або відмову у видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, є надходження до органу, що видає посвідчення (в даному випадку, Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації) від Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації, необхідних документів (подання).

Як свідчать матеріали справи, подані позивачем документи не були прийняті Управлінням соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації у відповідності до листа від 29.06.2016 №01-25/1602, а відтак, на розгляд Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації не передавалися.

Таким чином, недотримання вимог Порядку №51, виключає можливість вирішення питання про встановлення позивачеві статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі їй посвідчення відповідного зразка.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про визнання протиправною відмови Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, оформленої листом від 27.06.2018 №1608/02-59, є передчасними і такими, що не підлягають задоволенню.

У даному випадку для отримання посвідчення категорії 1 позивачу слід звернутись з документами, перелік яких визначений Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, до Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації.

Апеляційна скарга не містить доводів та обґрунтувань порушення судом норм матеріального чи процесуального права та конкретних підстав для задоволення апеляційної скарги, жодним чином не спростовує висновки суду першої інстанції встановленим обставинам справи.

Клопотання позивача про долучення до матеріалів судової практики Верховного суду у справі № 802/1445/17-а та Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №810/1952/18 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки Верховним Судом вказану справу не було розглянуто по суті та лише висновки щодо застосування норм права Верховного Суду в силу вимог частини п'ятої ст.242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22.12.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна