Справа № 808/2591/17
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
13 грудня 2018 року (о 19 год. 05 хв.)Справа № 808/2591/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Батрак І.В.,
за участю секретаря Лялько Ю.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта Групп»
до Головного управління ДФС у Запорізькій області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафта Групп» (далі ТОВ «Нафта Групп», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач), в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача форми «Р» від 22.06.2017 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 137 507,50 грн., у тому числі за основним платежем 110 006,00 грн. та за штрафними санкціями 27 501,50 грн.;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача форми «Р» від 22.06.2017 № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 123 758,75 грн., у тому числі за основним платежем 99 007,00 грн. та за штрафними санкціями 24 751,75 грн.
На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що акт перевірки складений за результатами перевірки, що проведена безпідставно та з порушенням встановленого законом порядку, оскільки запит відповідача від 28.02.2017 №1187/10/08-01-14-07-13 не містив вказівок на податкові декларації, в яких нібито виявлено недостовірність даних, як це вимагається пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, а також конкретного переліку запитуваних документів, а відтак наказ №1272 від 18.05.2017 про проведення перевірки виданий з порушенням податкового законодавства та не існує для проведення позапланової документальної перевірки. Вважає, що висновки акту перевірки про «нереальність здійснення фінансово-господарських операцій» ТОВ «Нафта Групп» з контрагентом ТОВ «Фронтен» зроблені відповідачем необґрунтовано, незаконно та з порушенням свої законних повноважень., оскільки всі договірні та первинні документи стосовно зазначених фінансово-господарських операцій є у позивача, були представлені до перевірки, оформлені належним чином, будь-яких зауважень щодо їх форми та змісту у контролюючого органу немає та в акту перевірки не зазначено. На думку позивача, всі «аргументи» відповідача, наведені на користь висновків про «нереальність» господарських операцій, або стосуються податкової інформації щодо діяльності ТОВ «Фронтен» значно пізніше часу, коли була здійснена господарська операція з позивачем, або мають характер необґрунтованих та незаконних припущень. Так, закупівля товару (арматури) та послуг (зберігання товару) від контрагента підтверджена договорами, прибутковими накладними, актами виконаних робіт, постачальником виписані та надані податкові накладні, товари фактично поставлені, що підтверджено накладними та актами приймання-передачі, фактичне надання послуг підтверджено актами приймання-передачі послуг. Всі вищевказані документи оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства та були наявні у ТОВ «Нафта Групп» на момент перевірки. Враховуючи наведене, рішення ГУ ДФС у Запорізькій області вважає протиправними та просить суд скасувати їх.
Ухвалою судді від 19.02.2018 призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 15 березня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
Відповідач позов не визнав, надав суду відзив (вх. №7148 від 03.03.2018), відповідно до якого вказує, що в ході перевірки позивача встановлено, що задекларовані ТОВ «Нафта Групп» господарські операції із придбання товару, а саме: Арматура d32 мм у ТОВ «Франтен» не відбулися у дійсності, рух активу від ТОВ «Фронтен» до позивача в дійсності не відбувся, надані позивачем первинні документи, не опосередковувалися реальним рухом активів від ТОВ «Франтен» до ТОВ «Нафта Групп». Вважає, що фактично мало місце отримання товару, джерело походження якого не встановлено. Наявність факту оприбуткування у бухгалтерському обліку товару на склад є свідченням набуття останнього у власність (безоплатного отримання товарів) без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання. Посилається на приписи ст. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та вважає, що зважаючи на факт, що податкова накладна №9 від 30.11.2016 та видаткова накладна №РН-9 від 30.11.2016 виписані ТОВ «Франтен» у листопаді 2016 року, на поставку товару на адресу ТОВ «Нафта Групп» не відповідають фактичному руху активів, останні не можуть враховуватись в даних податкового обліку. З урахуванням вищенаведеного, просить у задоволені позову відмовити у повному обсязі.
15 березня 2018 року представником позивача надано суду відповідь на відзив (вх. №8552), у якій звертає увагу суду, що відзив не містить заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, а зводиться до повного цитування тексту акту перевірки. Що стосується наданої до відзиву в якості доказу копії податкової інформації щодо ТОВ «Франтен» від 09.02.2017 №30/21-22-14-10/40775341, то вона не відповідає вимогам належності, допустимості та достатності доказів.
Ухвалою суду від 15.03.2018 підготовче засідання відкладене на 19 квітня 2018 року.
Відповідно до ухвали суду від 24.04.2018 справа прийнята до провадження суддею Батрак І.В. та призначене підготовче засідання 22 травня 2018 року.
Згідно з ухвалою суду від 22.05.2018 підготовче засідання відкладене на 18 червня 2018 року.
Ухвалою суду від 18.06.2018 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін з метою надання часу для примирення до 18 вересня 2018 року.
18 вересня 2018 року провадження у справі поновлено.
У той самий день вирішено продовжити строк підготовчого провадження, підготовче засідання по справі відкласти на 18 жовтня 2018 року.
18 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначене судове засідання на 14 листопада 2018 року.
У період з 29.10.2018 по 19.11.2018 суддя Батрак І.В. була відсутня на роботі на підставі листка непрацездатності, що підтверджується довідкою від 20.11.2018 №02-35/18/64, у звязку із чим судове засідання призначене на 29 листопада 2018 року.
Відповідно до ухвали суду від 29.11.2018 відкладений розгляд справи на 12 грудня 2018 року, а ухвалою суду від 12.12.2018 відкладений на 13 грудня 2018 року.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.
Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників відповідача, судом встановлені наступні обставини.
У період з 19.05.2017 по 29.05.2017 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Нафта Групп» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за листопад 2016 року та податку на прибуток за 2016 рік при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Франтен» за період з 01.11.2016 по 30.11.2016, за результатами якої ГУ ДФС у Запорізькій області складений відповідний акт від 06.06.2017 №313/08-01-14-06/39381339.
Як зазначено у висновках ОСОБА_2 перевірки, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:
пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість, який сплачується до Державного бюджету за листопад 2016 року на суму 110 006,00 грн.;
пп.44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті позивачем занижено податок на прибуток підприємства, який підлягає сплаті до бюджету за 2016 рік на суму 99 007,00 грн.
13 червня 2017 року ТОВ «Нафта Групп» було подано до контролюючого органу заперечення №1306 на висновки акту перевірки, які залишені без задоволення відповіддю ГУ ДФС у Запорізькій області, наданою листом від 20.06.2017 №7326/10/08-01-14-06-13.
На підставі ОСОБА_2 та вказаних порушень відповідачем 22.06.2017 були прийняті податкові повідомлення-рішення:
Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування.
Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.
Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
У відповідності до пункту 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Статтею 200 Податкового кодексу України визначається, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобовязань, перераховує суми податку до бюджету.
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.
Згідно з інформаційним листом Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини:
- рух активів у процесі здійснення господарської операції.
- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Отже, предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на врахування витрат, понесених у звязку із здійсненням цих господарських операцій при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток та сум податку на додану вартість при визначенні об'єкта оподаткування податком на додану вартість; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.
Доводи ж податкового органу про непідтвердження реальності здійснення господарських операцій мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на віднесення певних витрат до складу валових витрат з податку на прибуток чи віднесення до складу податкового кредиту певних сум податку на додану вартість.
При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
За змістом статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Як встановлено з матеріалів справи, господарська діяльність з ТОВ «Франтен» здійснювалась на підставі укладеного договору №45 від 30.11.2016 та Специфікації №1 від 30.11.2016, згідно яких ТОВ ОСОБА_3» (Покупець) в особі директора ОСОБА_1 та ТОВ «Франтен» (Постачальник) в особі директора ОСОБА_4, укладено договір на поставку товару: Арматура d32мм у кількості 65,350 тон за ціною 10 100,00 грн., на загальну суму 660 035,00 грн., у т.ч. ПДВ 110 005,83 грн.
Як випливає з пояснень представника відповідача та наданих копій первинних документів, пізніше, у ході проведення перевірки, підприємством надано інші документи, якими оформлено операції з ТОВ «Франтен», серед яких Договір поставки №45 від 30.11.2016 та Специфікація до нього №1 від 30.11.2016 року та договір №45-ХР відповідального зберігання від 30.11.2016 року, у наданих вищезазначених документах зазначено іншу посадову особу (директора) ТОВ «Франтен», в особі якої укладались та підписувались договори, а саме: ОСОБА_5.
До договору поставки №45 від 30.11.2016 ТОВ «Нафта Групп» надано специфікацію №31 від 30.11.2016 на поставку Арматури d32 мм у кількості 65,35 тон за ціною 10 100,00 грн. на загальну суму 660 035,00 грн., у т.ч. ПДВ 110 005,83 грн. Слід зазначити, що вказана специфікація не містить відомості узгодженої сторонами адреси та умов доставки товару, передбачені п.2.4 договору №45 від 30.11.2016.
Наданий на перевірку другий договір №45 від 30.11.2016 та специфікація до нього №1 скріплені печатками підприємств та підписані з боку ТОВ «Франтен» - директором ОСОБА_5, з боку ТОВ «Нафта Групп» - ОСОБА_1
До перевірки було надано видаткову накладну №РН-9 від 30.11.2016, згідно якої ТОВ «Нафта Групп» оформлено придбання у ТОВ «Франтен» товару з номенклатурою «арматура d32 мм» у кількості 65,35 тон за ціною 10 100,00 грн. на загальну суму 660 035,00 грн. у т.ч. ПДВ 110 005,83 грн., згідно рахунку-фактури №СФ-9 від 30.11.2016 року. Місце складання видаткової накладної: м. Київ.
Видаткова накладна скріплена печатками підприємств та підписана з боку постачальника - ОСОБА_5, з боку ТОВ «Нафта Групп» - ОСОБА_1
До перевірки надано ОСОБА_2 №б/н від 30.11.2016 приймання-передавання товару згідно з договором поставки №45 від 30.11.2016 відповідно до якого ТОВ «Франтен» (Постачальник), в особі директора ОСОБА_5, з однієї сторони, і ТОВ «Нафта Групп» (Покупець), в особі директора ОСОБА_1 оформлено передачу товару згідно видаткової накладної №РН-9 від 30.11.2016 від постачальника покупцю на складі постачальника за адресою: м. Київ, пр. Лобановського, 119.
Зі змісту пояснень директора ТОВ «Нафта Групп» (вих.№25 від 25.05.2017). придбаний у ТОВ «Франтен» товар (а саме:Арматура) був переданий на відповідальне зберігання ТОВ «Франтен» згідно з договором зберігання №45-ХР від 30.11.2016 на складі постачальника та зберігача ТОВ «Франтен» за адресою м. Київ, проспект Лобановського, 119, де знаходиться по теперішній час. Даний товар не реалізовувався та знаходиться на зберіганні.
До перевірки надано другий Договір №45-ХР відповідального зберігання від 30.11.2016, згідно з яким ТОВ «ОСОБА_3 (Поклажодавець), в особі директора ОСОБА_1, з одного боку, та ТОВ «Франтен» (Зберігач), в особі директора ОСОБА_5, з другого боку, уклали цей договір відповідального зберігання, основні умови якого:
1.1. В порядку та на умовах, визначених Договором, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку цього договору Товар - арматура с132 мм,у кількості 65,35 тон загальною вартістю з ПДВ 660 035,00 грн.;
1.2. Відповідальне зберігання майна за цим договором є платним.
1.3. Вартість зберігання майна за цим договором складає 4,50 грн. за тону зберігання в місяць. Плата за зберігання майна може вноситися Поклажодавцем готівкою в касу Зберігача, або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Зберігача, згідно рахунку на оплату.
1.4. Розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті України.
1.5. Зберігання майна здійснюється за адресою: м. Київ, проспект Лобановського, 119.
4.1. Передача майна зберігачеві оформлюється актом прийому на відповідальне зберігання, узгодженого підписами та печатками обох сторін.
4.2. Передача майна Поклажодавцеві, повна або часткова, оформлюється актом передачі майна Поклажодавцеві, узгодженого підписами та печатками обох сторін.
Термін дії договору - до 30 листопада 2017 року.
Зазначений договір №45-ХР відповідального зберігання від 30.11.2016 скріплено печатками підприємств та підписано з боку ТОВ «Франтен»- директором ОСОБА_5, з боку ТОВ «Нафта Групп» - директором ОСОБА_1
До перевірки також було надано акт №1130/1 від 30.11.2016 приймання-передавання на відповідальне зберігання на складі ТОВ «Франтен» згідно договору №45 -ХР від 30.11.2016, згідно з яким «Зберігач» ТОВ «Франтен» в особі директора ОСОБА_5, з однієї сторони, і «Поклажодавець» ТОВ «Нафта Групп» в особі директора ОСОБА_1, з іншої сторони, підписали акт приймання-передавання про наступне, далі мовою оригіналу: «Поклажолдавець» приймає, а «Зберігач» передає зі зберігання товар, позначений в Договорі №45-ХР від 30.11.2016.
Згідно з наданим актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №С)У-30/11-1 від 30.11.2016, ТОВ «Нафта Групп» (Замовник), в особі ОСОБА_1, з одного боку, та ТОВ «Франтен» (Виконавець), в особі ОСОБА_5, з іншого боку, оформлено акт про те, що Виконавцем були надані послуги відповідального зберігання товару за листопад 2016 року по договору №45- ХР від 30.11.2016 на загальну суму 9 800,00 грн., у т.ч. ПДВ 1,63 грн. Зазначені акти скріплено печатками підприємств та підписано з боку постачальника - ОСОБА_5, з боку ТОВ «Нафта Групп» - ОСОБА_1
Банківські документи щодо розрахунків ТОВ «Нафта-Групп» з ТОВ «Франтен» за отриманий товар та послуги його зберігання на перевірку не надавались, так як не проведені, що підтверджується даними бухгалтерського обліку по рах.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».
Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «Франтен» не виписувало та реєструвало податкові накладні на поставку послуг зберігання покупцю ТОВ «Нафта Групп». В свою чергу, ТОВ «Нафта Групп» не подавало заяву із скаргою на ТОВ «Франтен» у відповідності до вимог п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України щодо порушення останнім порядку реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. ТОВ «Нафта Групп» не включало до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 1,63 грн. за отримані у листопаді 2016 року послуги зберігання товару від ТОВ «Франтен».
У ході перевірки було отримано Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно по адресі зберігання ТМЦ та встановлено, що ТОВ «Франтен» не є власником або орендарем об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою м. Київ, проспект Лобановського, буд.119.
Згідно з даними реєстру податкових накладних, ТОВ «Франтен» не придбавало послуги оренди нерухомого майна з початку його реєстрації платником податків по дату проведення перевірки. У податковій звітності, поданій ТОВ «Франтен» до контролюючого органу, не задекларовано обсягів придбання товарів (послуг) у неплатників ПДВ.
Зазначене вище свідчить про те, що ТОВ «Франтен» не могло прийняти та зберігати товарно-матеріальні цінності за адресою, зазначеною у договорі відповідального зберігання №45-ХР від 30.11.2016 у зв'язку з відсутністю у ТОВ «Франтен» будь-яких прав володіння або користування об'єктами нерухомого майна за цією адресою.
ТОВ «Нафта Групп» відображено у бухгалтерському обліку зазначені вище господарські операції з ТОВ «Франтен» таким чином:
Дт рах.281 «Товари на складі» - Кт рах.631 «Розрахункт з вітчизняними постачальниками» на суму 550 029,17 грн. (оприбутковано товар «Арматура с132мм» на склад);
Дт pax.644 «Податковий кредит» - Кт рах.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 110 005,83 грн. (відображено суму ПДВ від придбання товару);
Дт рах.84 «Інші операційні витрати» - Кт pax. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 8,17 грн. (віднесено вартість послуг зберігання до операційних витрат);
Дт рах.644 «Податковий кредит» - Кт pax. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 1,63 грн. (відображено суму ПДВ від послуг зберігання товару).
Згідно з карткою рахунку 631 сальдо взаєморозрахунків ТОВ «Нафта Групп» з ТОВ «Франтен» станом на 01.11.2016 p., складало 0,00 грн.
Станом на 30.11.2016 Кт сальдо взаєморозрахунків по pax. 631 складає 660 044, 80 грн., у тому числі 660 035,00 грн. по договору поставки №45 від 30.11.2016 та 9,8 грн. по договору відповідального зберігання №45-ХР від 30.11.2016.
Згідно з карткою рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період з 01.12.2016 по 24.05.2017 встановлено, що станом на 24.05.2017 Кт сальдо взаєморозрахунків ТОВ «Нафта Групп» з ТОВ «Франтен» складає 661 515,15 грн., у тому числі 660 035,00 грн. по договору поставки №45 від 30.11.2016 та 1 480,15 грн. по договору відповідального зберігання №45-ХР від 30.11.2016.
Згідно картки рахунку 281 «Товари на складі» по номенклатурі «Арматура d32 мм» за період з 01.12.2016 по 24.05.2017 рахується початкове та кінцеве сальдо по Дт на суму 550 029,17 грн. у кількості 65,35 тон.
Як платник податку на додану вартість зареєстровано 01.10.2016, Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля.
За даними інформаційних баз даних ДФС, ТОВ «Франтен» 03.10.2016 відкрито банківський рахунок у Казначействі України (ел. адм. податку), інформація щодо відкриття будь-яких інших рахунків у банках та інших фінансових установах до контролюючого органу не надходила.
Єдина податкова звітність подана підприємством лише з податку на додану вартість за листопад 2016 року. Інша податкова звітність до контролюючих органів ДФС платником не подавалась. Договір про визнання електронних документів з ТОВ «Франтен» розірвано контролюючим органом 14.12.2016.
Згідно відомостей про посадових осіб юридичної особи ТОВ «Франтен», наявних в інформаційній базі ДФС, встановлено керівників платника та осіб, які мали право підпису з початку реєстрації ТОВ «Франтен», а саме: у період з 25.08.2016 по 07.11.2016 - ОСОБА_5; з 08.11.2016 по 13.12.2016 - ОСОБА_6, а з 14.12.2016 - ОСОБА_4.
Співставлення відомостей, зазначених у первинних документах, наданих до перевірки ТОВ «Нафта Групп» щодо взаємовідносин з ТОВ «Франтен» у листопаді 2016 року, та наведеної інформації щодо керівників і посадових осіб ТОВ «Франтен», що мали право підпису встановлено, що відповідно до інформаційних баз даних ДФС та податкової інформації, отриманої від ГУ ДФС у Херсонській області, ОСОБА_4 є керівником головним бухгалтером та засновником ТОВ «Франтен». Згідно з листом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області №508/03.1-26 від 30.01.2017, отриманого ГУ ДФС у Херсонській області на запит від 25.01.2017 №313/9/21-2223-03-04, встановлено, що у результаті перевірки відомостей, внесених до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виявлено актовий запис про смерть ОСОБА_4 (17.10.1953 р.н.) від 25.03.2013 №1120, складений Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції в АРК, який помер 24 березня 2013 року.
Надані до перевірки інші первинні документи, складені між ТОВ «Франтен» та ТОВ «Нафта Групп» (другий договір поставки №45 від 30.11.2016, другий договір №45-ХР відповідального зберігання від 30.11.2016, видаткова накладна №РН-9 від 30.11.2016, акт б/н від 30.11.2016, приймання передавання товару згідно з Договором поставки №45 від 30.11.2016, акт №1130/1 від 30.11.2016, приймання-передавання на відповідальне зберігання, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-30/11-1 від 30.11.2016) підписані ОСОБА_5, який з 08.11.2016 уже не був керівником ТОВ «Франтен», а отже не мав права складати та підписувати документи як директор ТОВ «Франтен».
Зазначене свідчить про юридичну дефектність документів, наданих до перевірки, якими оформлено взаємовідносини між ТОВ «Франтен» та ТОВ «Нафта Групп», так як до них внесено запис про вчинення правочинів особою, яка не мала на те повноважень та не була посадовою особою ТОВ «Франтен».
Крім того, податкова накладна №9 від 30.11.2016 на поставку товару ТОВ «Нафта Групп» була зареєстрована ТОВ «Франтен» 14.12.2016, декларація з податку на додану вартість за листопад 2016 року та додаток 5 до неї, у якому відображено показники взаємовідносин з ТОВ «Нафта Групп», подана ТОВ «Франтен» також 14.12.2016, зазначені документи підписані ОСОБА_6, який станом на 14.12.2016, втратив на це право, так як з 14.12.2016 керівником ТОВ «Франтен» зареєстровано ОСОБА_4.
Оперативним управлінням Головного управління ДФС у Херсонській області внесено до інформаційної бази АІС «СФП» ДФС України облікову картку субєкта фіктивного підприємства ТОВ «Франтен» від 16.12.2016 №1429/21-22-21-03-06 за ознакою фіктивності «зареєстровано» (перереєстровано) у органах Державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження.
Крім того, згідно з інформацією про види діяльності, які має право здійснювати ТОВ «Франтен», отриманої з інформаційних баз даних ДФС України, підприємство не є виробником поставленої на адресу ТОВ «Нафта Групп» продукції.
При здійсненні аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що протягом листопада-грудня 2016 року ТОВ «Франтен» оформлено придбання товару з номенклатурою поставки підошва з ПВХ для виробництва чобіт та черевик, двері металеві вхідні, бензин автомобільний марки А-92, газ автомобільний, дизельне пальне, при цьому оформлено реалізацію іншої номенклатури товарів (робіт, послуг), а саме: послуги з виготовлення проектної документації, капітальний ремонт приміщень будівлі Харківської спеціалізованої школи, надання бухгалтерських послуг, капітальний ремонт з заміною вихідної торцевої стінки шаробарабанного млина ШБМ-3 А котла блоку ДТЕК Курахівська ТЕС, роботи з контролю металу трубопроводів під час капітального ремонту блоку Трипільської ТЕС, Разбухтовка, упакування та сортування кабельно-провідникової продукції на складі, виготовлення рекламних щитів, роботи з капітального ремонту будівельних конструкцій пішохідного сходу підземного пішохідного переходу біля станції метрополітену «Палац Спорту» у м. Харкові, оренда дробарно-сортувального комплексу у тому числі фронтальний навантажувач, екскаватор, бульдозер а також велику кількість будівельних матеріалів та запчастин та інше. Придбання товарів (робіт, послуг) у інших податкових періодах з початку реєстрації ТОВ «Франтен» не задекларовано.
Проведеним аналізом встановлено, що ТОВ «Франтен» оформлено значні обсяги реалізованих товарів та наданих послуг різного виду багатьом субєктам господарювання в один і той же проміжок часу, що передбачає великий обсяг трудовитрат та високий рівень оплати праці. При цьому, відповідні послуги із залученням стороннього трудового ресурсу не придбавалися, інформація щодо наявності власних трудових ресурсів відсутня (ТОВ «Франтен» звітність за формою 1-ДФ та відомості про нарахування заробітної плати за листопад-грудень 2016 року не подавалися.
Слід зазначити, що у податкових правовідносинах є неприпустимою ситуація, яка дозволяла б недобросовісним платникам за допомогою інструментів, що використовуються у цивільно-правових відносинах, створювати ситуацію формальної наявності права на отримання податкової вигоди (у тому числі шляхом зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат).
До того ж, суд ураховує, що в той час як податковий орган посилається на відсутність у контрагентів позивача майна, необхідного для виконання спірних операцій, основних засобів та трудових ресурсів, необхідних для вчинення дій, що становлять під сумнів зміст відповідних операцій. Позивачем таких доказів до матеріалів справи додано не було та доводи податкового органу в цій частині не спростовано.
При цьому, суд наголошує, що платник податку повинен бути розумним та обачним при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів, що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства. Отже, заходи спрямовані на отримання витягу з Єдиного державного реєстру та інших документів реєстраційного характеру, не є достатніми, позаяк отримані платником відомості не дозволяють кваліфікувати контрагентів як добросовісних партнерів, що гарантують виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників.
Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов'язань, але і в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів.
На підставі системного аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що первинні документи, виписані для оформлення господарських операцій позивача з цим контрагентом, не мають юридичної сили первинних документів та не можуть підтверджувати правомірність формування даних податкового обліку позивача, а тому податковим органом правомірно та у відповідності до приписів законодавства позивачу донараховано суму податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств.
Суд не приймає посилання представника позивача на безпідставність та порушення встановленого законом порядку надіслання відповідачем запиту та винесення наказу на проведення перевірки, результатом якої стало винесення оскаржуваних рішень, оскільки позивачем вказані дії контролюючого органу не оскаржувались, наказ від 18.05.2017 №1272 підприємством також оскаржено не було, до проведення перевірки фахівців ГУ ДФС у Запорізькій області було допущено, про що свідчить, зокрема, підпис директора ТОВ «Нафта Групп» у направленні на перевірку від 18.05.2017 №1004.
Разом з тим суд вбачає за доцільне звернути увагу на те, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності..
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого розпорядження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.
Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 237, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.12.2018.

Суддя І.В. Батрак