Справа № 640/21276/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

22 грудня 2018 року м. Київ № 640/21276/18

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №84318-1305-2658 від 27.04.2018

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання та скасування податкового повідомлення - рішення №84318-1305-2658 від 27.04.2018 року.

Пунктами 1-3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також -КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За змістом частини першої статті 57 КАС представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною третьою статті 26 Закону № 5076-VI передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року № 151 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги останній, або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що частина перша статті 26 Закону № 5076-VI визначає загальний перелік документів, якими може бути посвідчено повноваження адвоката на надання правової допомоги. При цьому, частиною четвертою цієї статті встановлюються спеціальні вимоги до підтвердження повноважень адвоката саме як представника, зокрема, в адміністративному судочинстві, які відсилають до відповідних положень процесуального законодавства.

Так, згідно частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Отже, обов'язковим документом для підтвердження повноважень адвоката як представника в адміністративному судочинстві є або відповідна довіреність, або ордер, що виданий відповідно до Закону № 5076-VI.

За змістом частин шостої-восьмої статті 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Як вбачається з позовної заяви, вона підписана ОСОБА_2 як представником ОСОБА_1

На підтвердження повноважень ОСОБА_2 до позовної заяви додано Ордер про надання правової допомоги серія КР №72563 від 10 грудня 2018 року виданий Адвокатським бюро "Руслана Музичко", в якому зазначено, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги №26/17-1 від 15 травня 2018 року (далі також - договір №26/17-1).

Як вбачається з договору №26/17-1 (копію якого додано до позовної заяви), його укладено між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Руслана Музичко" 15 травня 2017 року. Примірника договору від 15 травня 2018 року №26/17-1, на який посилається представник ОСОБА_2 у ордері, до матеріалів позовну не долучено.

Відповідно до пункту 2.5. договору №26/17-1 адвокатами (захисниками), які відповідно до цього Договору, здійснюють захист прав і законних інтересів Клієнта в судах всіх інстанцій та спеціалізацій, органах досудового розслідування (органах, що здійснюють дізнання і досудове слідство) незалежно від його процесуального статусу є наступні адвокати Бюро:

ОСОБА_5, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 02.11.2015 року, видане Радою адвокатів Кіровоградської області.

ОСОБА_6, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_2 від 24.02.2017 року, видане Радою адвокатів Полтавської області.

Таким чином, договір має чіткий перелік осіб які можуть здійснювати захист прав і законних інтересів Клієнта в судах всіх інстанцій та спеціалізацій.

Отже як встановлено з вказаного, ОСОБА_2 відсутня в даному переліку осіб, відтак суд не має можливості встановити повноваження ОСОБА_2 щодо звернення до суду з даним адміністративним позовом.

При цьому на звороті наданого ордера не вказано про наявність/відсутність обмежень правомочностей адвоката, встановлених угодою про надання правової допомоги, у відповідності до пункту 14 Положення.

Також, до позовної не додано документів, що підтверджують статус представника позивача як адвоката.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом в ухвалах від 26 липня 2018 року у справі № 809/258/18 та від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/7342/18.

Водночас, суд вважає доцільним також зазначити, що ордер про надання правової допомоги серія КР №72563 від 10 грудня 2018 року виписано адвокату ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги від 15 травня 2018 року №26/17-1, в той час, як адвокату ОСОБА_2 свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_3 видано 12 листопада 2018 року Радою адвокатів Кіровоградської області, що унеможливлювало підписання вищевказаного договору з адвокатом ОСОБА_2 ні у травні 2017, ні у травні 2018 року.

Крім вказаного, у вищезазначеному договорі від 15 травня 2018 року №26/17-1 місцезнаходження Адвокатського бюро "Руслана Музичко" зазначено: Україна, 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8, тоді як в позовній заяві представник позивача ОСОБА_2 зазначає своє місцезнаходження: АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної позовної заяви, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 6 цієї статті).

Керуючись п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовні матеріали невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна