Справа № 160/9696/18
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
26 грудня 2018 р.Справа №160/9696/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Коренев А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його адміністративного позову до ОСОБА_2 адвокатів Дніпропетровської області, Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, Голови Кваліфікаційної - дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області ОСОБА_3, Голови ради адвокатів Дніпропетровської області ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання дій протиправними та скасування рішення, -
20 грудня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 адвокатів Дніпропетровської області, Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, Голови Кваліфікаційної - дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області ОСОБА_3, Голови ради адвокатів Дніпропетровської області ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, в якій позивач просить: визнати протиправними дії ОСОБА_2 адвокатів Дніпропетровської області щодо скликання та проведення Конференції адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року; визнати протиправними дії голови ОСОБА_2 адвокатів Дніпропетровської області ОСОБА_4 по організаційно-технічному забезпеченню проведення конференції адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року; визнати протиправними та скасувати рішення, прийнятті Конференцією адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року, оформлених протоколом від 07.12.2018 року, в тексті якого зазначено, що конференцію проведено згідно Рішення ОСОБА_2 адвокатів України №161 від 12.10.2018 «Про скликання конференції адвокатів Дніпропетровської області, затвердження Порядку висування та обрання делегатів конференції адвокатів Дніпропетровської області, Регламенту конференції адвокатів Дніпропетровської області та встановлення квоти представництва» та ОСОБА_2 адвокатів Дніпропетровської області № 101 від 05.11.2018 та № 103 від 20.11.2018.
Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить:
зупинити дію рішення «конференції адвокатів Дніпропетровської області» від 07.12.2018 року оформлене протоколом від 07.12.2018 року, в тексті якого зазначено, що конференцію проведено згідно Рішення ОСОБА_2 адвокатів України № 161 від 12.10.2018 р. «Про скликання конференції адвокатів Дніпропетровської області, затвердження Порядку висування та обрання делегатів конференції адвокатів Дніпропетровської області, Регламенту конференції адвокатів Дніпропетровської області та встановлення квоти представництва» та ОСОБА_2 адвокатів Дніпропетровської області № 101 від 05.11.2018 та № 103 від 20.11.2018;
Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу заяв від 21.12.2018 року 3185д заяву перерозподілено судді Кореневу А.О. у звязку із самовідводом судді Олійником В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адмністративного суду від 26 грудня 2018 року позовна заява залишена без руху.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.
При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку така обов'язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Проте, суд не встановив та позивачем не надані докази на підтвердження наявності жодної з обставин, передбачених ч.2 ст.150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.
Факт протиправності дій проведення конференції адвокатів Дніпропетровської області 07 грудня 2018 року та прийнятого рішення ОСОБА_2 адвокатів Дніпропетровської області, яке оформлене протоколом, які є предметом оскарження, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі.
Інститут забезпечення адміністративного позову є запобіжною мірою і може застосовуватись виключно у випадках, встановлених ст.150 КАС України, що позивачем доведено не було.
Згідно з п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Таким чином, задоволення заяви позивача про забезпечення позовних вимог не відповідає критеріям обґрунтованості, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.
Враховуючи наведену вище, заяву позивача про забезпечення позову необхідно залишити без задоволення.
Керуючись: ст.150, п.5 ч.1 ст.151, 154 ст.ст. 241-247, 295 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_11