Справа № 500/2334/18
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2334/18

20 грудня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техінмаш" до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальність «Техінмаш» (надалі позивач, ТОВ «Техінмаш») звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області (надалі відповідач), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Тернопільській області №ТР 1341/331/АВ/ТД-ФС від 25.10.2018 року про накладення уповноваженими особами на Товариство з обмеженою відповідальністю «Техінмаш» штрафу у розмірі 223380,00 грн.

В обґрунтування позивних вимог позивач зазначив, що спірна постанова про накладення штрафу, винесена за результатами проведеної перевірки, є неправомірною, оскільки, на думку позивача, відповідач помилково визначив наявність трудових відносин у цивільно-правових договорах, укладених ТОВ «Техінмаш» з двома особами. Позивач вказав, що дані цивільно-правові договори не носять трудового характеру, і на них не поширюється дія трудового законодавства. Пояснив, що предметом укладених договорів є виконання певного визначеного обсягу роботи, за наслідками виконання якої замовник зобовязувався оплатити виконавцеві виконану ним роботу, тобто предметом їх є кінцевий результат, а не процес праці. Позивач вказав, що за цими договорами виконавці не підпорядковувалися правилам внутрішнього трудового розпорядку, вони самі організовували свою роботу і виконували її на власний ризик, разово, так як після закінчення виконання визначеного завдання така діяльність припинялась. Позивач вказав, що по цивільно-правовій угоді від 17.09.2018 року ОСОБА_3 здійснював роботи з підготовки документів щодо укладення договору про спільне використання електричних мереж, а по цивільно-правовій угоді від 03.09.2018 року ОСОБА_4 здійснював роботи з введення в експлуатацію лінії по виготовленню газо-вакуумних батарей. При чому, пропозиція укласти трудовий договір з ОСОБА_3 ним була відхилена. Винагорода по даним договорам була виплачена згідно актів виконаних робіт та сплачені податки, розмір яких ідентичний при трудовому договорі, тому, на думку позивача, у нього відсутній мотив ухилятися від укладення трудового договору. Таким чином, позивач вважає, що відповідач своєю постановою від 25.10.2018 року перевищив свої повноваження та без рішення суду встановив недійсність двох цивільно-правових договорів, а тому, з огляду на вищенаведене, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальність «Техінмаш» прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 06.12.2018 року о 11:00 год.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що за результатами проведеного заходу державного контролю (інспекційного відвідування) було складено ОСОБА_1, яким встановлено перебування 46 осіб у трудових відносинах з ТОВ «Техінмаш», із якими належним чином укладені трудові відносини та виявлено 2 осіб, які у вересні 2018 року виконували роботу за цивільно-правовими угодами. Відповідач вважає, що зі змісту даних цивільно-правових угод вбачається наявність у них трудових відносин, а саме передбачає виконання робіт за професіями та посадами «інженер-технолог» і «енергетик цеху». Однак трудові договори з вказаними особами укладені не були, що є порушенням вимог ст.24 КЗпП України. На думку відповідача, вказані дії тягнуть за собою відповідальність, визначену нормами чинного законодавства України, а тому Постанову про накладення штрафу №ТР 1341/331/АВ/ТД-ФС винесено правомірно. Додатково пояснив, що відповідальна особа за справний стан і безпечну експлуатацію електрогосподарства повинна мати електротехнічну освіту, пройти навчання та перевірку знань з охорони праці.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року розгляд справи відкладено до 20.12.2018 року о 14:00 год.

20.12.2018 року у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні повністю з мотивів, наведених у відзиві на адміністративний позов.

Судом встановлено, що уповноваженими працівниками Управління Держпраці у Тернопільській області проведено інспекційне відвідування ТОВ «Техінмаш» у період з 03.10.2018 року по 04.10.2018 року. Підставою для проведення такого інспекційного відвідування стало звернення мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 А. щодо порушення законодавства про працю підприємством «Техінмаш», Наказ Управління Дерпраці у Тернопільській області від 01.10.2018 року №616 «Про проведення інспекційних відвідувань у ТОВ «Техінмаш», ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6О.», направлення Управління Держпраці у Тернопільській області на проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційного відвідування) від 01.10.2018 року №ТР1341/331.

За результатами проведеного інспекційного відвідування складено ОСОБА_1 інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ТР1341/331/АВ від 04.10.2018 року, яким виявлено, що два працівники виконували роботу за цивільно-правовими угодами, у яких наявні ознаки трудових відносин, що є порушенням частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, Постанови №413. ОСОБА_7 підписаний в тому числі уповноваженими особами ТОВ «Техінмаш» із застереженням, що зауваження до факту будуть надані в триденний термін.

Позивач подав до Управління Держпраці у Тернопільській області Зауваження до акту інспекційного відвідування від 09.10.2018 року №428, в якому зазначив, що дані цивільно-правові угоди є строковими, а оплата за них здійснювалась у відповідності до актів виконаних робіт. Також зазначив, що цивільно-правова угода з ОСОБА_4 укладена на час відпустки інженера-технолога 2 к. ОСОБА_8 з метою супроводу введення в експлуатацію лінії по виготовленню газо-вакуумних радіаторів. Щодо цивільно-правової угоди від 17.09.2018 року позивач зазначив, що вакансія енергетика 1 кат. відкрита з 01.08.2018 року, про що відповідно неодноразово подавились заявки та оголошення, бажаючих не було, відтак був укладений даний строковий договір з ОСОБА_3 При цьому, як зазначає позивач, ОСОБА_3 відмовився від укладення трудового договору. У підсумку наведеного, уповноваженою особою позивача було вказано, що наявність обставин, що вказують на відсутність спрямування правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, є лише підставою розгляду питання компетентним судом для визнання правочину недійсним (тобто вказує на оспорюваність правочину).

Управління Держпраці у Тернопільській області направило на адресу позивача повідомлення, в якому зазначило, що наведені у Зауваженні доводи і аргументи вважають необґрунтованими. Відповідачем надіслано на адресу позивача повідомлення від 17.10.2018 року №3527/01-05-12.3/18, в якому було зазначено про розгляд справи 25.10.2018 року о 10:00 год. в приміщенні Управління Дерпраці у Тернопільській області за адресою: вул.Шпитальна, 7, м.Тернопіль, 7 поверх.

Постановою Управління Держпраці у Тернопільській області про накладення штрафу уповноваженими особами №ТР1341/331/АВТД-ФС від 25.10.2018 року накладено штраф на ТОВ «Техінмаш» у розмірі 223380,00 грн.

Відповідачем також було надіслано на адресу позивача лист від 01.11.2018 року щодо необхідності виконання вимог Припису від 04.10.2018 року №ТР1341/331/АВ/П. У відповідь на даний лист позивачем було направлене повідомлення, в якому зазначив, що вважають Припис безпідставним та подано позовну заяву про визнання його протиправним та скасування.

Не погоджуючись із Постановою відповідача про накладення штрафу №ТР1341/331/АВТД-ФС від 25.10.2018 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

У відповідності до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

В свою чергу, загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Суд зазначає, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Ще одна відмінність між зазначеними договорами полягає в тому, що за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації, тощо. Наведена правова позиція зазначена в Постановах Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №820/1432/17, від 26.09.2018 року у справі №822/723/17.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Техінмаш» укладені цивільно - правові угоди з наступними громадянами: ОСОБА_4В від 03.09.2018 року (строк дії угоди до 28.09.2018 року) та ОСОБА_3 від 17.09.2018 року ( строк дії угоди до 31.10.2018 року).

Зі змісту угоди, укладеної позивачем з ОСОБА_4 вбачається, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання виконати роботи: 1.Технологічний супровід виготовлення деталей і металоконструкцій. 2.Контроль якості і розмірів виготовлення продукції. 3.Розробка технологічних процесів згідно замовлень. 4.Розробка креслень і ескізів, норм, а також технологічний нагляд при виготовленні одиничних замовлень в МСЦ.

У відповідності до угоди, укладеної з ОСОБА_3, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання виконати роботи по забезпеченню безперебійної роботи, правильної експлуатації і ремонту устаткування, електричних і теплових мереж і повітропроводів, по дотриманню правил і норм охорони праці при експлуатації і ремонті електроустановок і мереж, по підготовці звітності згідно затверджених норм і показників.

З огляду на наведене, суд вважає, що працівники самостійно не організовували свою роботу, не виконували на власний ризик та розсуд та підпорядковувались правилам внутрішнього трудового розпорядку підприємства.

У контексті норм чинного законодавства України, суд вважає, що роботи, наведені у цивільно правових угодах із зазначеними вище особами передбачають виконання трудових функцій за професіями та посадами «інженер-технолог», «енергетик цеху», що передбачені Класифікатором професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 року №327 (зі змінами), а виконувані роботи визначені Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників.

При цьому, суд приймає до уваги твердження сторони відповідача, що даними цивільно-правовими угодами не передбачена відповідальність виконавця послуг і відсутній показник кінцевого результату виконаної роботи (наданої послуги), що нівелює вимоги глави 61 Цивільного кодексу України щодо укладення договору підряду. Виходячи з цього, та враховуючи зміст ст.23 КЗпП України, такі угоди, на думку суду, є строковими трудовими договорами.

Однак, з огляду на доводи сторони позивача, трудові договори з громадянами не укладались, про що також не здійснювалось повідомлення податкового органу.

Також, при прийнятті рішення по суті суд не приймає до уваги долучені до матеріалів справи заяву та розрахунковий лист щодо сплати податків за укладеними договорами, оскільки сплата податків за такими договорами не є предметом даного спору.

Судом не беруться до уваги письмові пояснення ОСОБА_4, оскільки вказана особа не є учасником даної адміністративної справи, а також не попереджена про кримінальну відповідальність за завідомонеправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. Крім того, суд зазначає, що саме з цією особою був укладений цивільно-правовий договір з ТОВ «Техінмаш», який є предметом дослідження у даному спорі, а тому ОСОБА_4 є опосередковано зацікавленим у результаті вирішення даної адміністративної справи..

Крім того, на думку суду, відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами, тобто нормами КЗпП України та інших актів трудового законодавства, що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами ЦК України.

У сукупності обставин справи, суд зазначає, що предметом укладених на ТОВ «Техінмащ» договорів є процес праці, а не її кінцевий результат. При цьому, особи повинні були виконувати систематично певні трудові функції на підприємстві відповідно до визначеного виду виконуваної роботи, у встановлений строк.

В той же час, суд враховує те, що цивільно-правова угода з ОСОБА_4 укладена на час відпустки інженера-технолога 2 категорії ОСОБА_8, що передбачає виконання Дудіними трудових обовязків працівника, який перебуває у відпустці.

Також, щодо угоди з ОСОБА_3 судом встановлено, що вакансія на посаду енергетика 1 кат. відкрита з 01.08.2018 року, відповідно неодноразово подавались заявки та оголошення, однак бажаючих не було, особливо зважаючи на тотальний дефіцит кадрів. Таким чином, 17.09.2018 року була укладена угода з ОСОБА_3, який ніколи не працював у такій сфері, та попросив термін для ознайомлення з енергетичним устаткуванням і тепловими мережами, не маючи при цьому відповідних допусків до роботи з таким устаткуванням.

Разом з тим, суд зазначає, що для безпосереднього виконання функцій щодо організації експлуатації електроустановок керівник споживача своїм розпорядчим документом повинен призначити особу, відповідальну за електрогосподарство, та особу, яка буде її заміщати у разі відсутності (відпустка, хвороба), при чому. Така особа повинна мати електротехнічну освіту, пройти навчання та перевірку знань з питань охорони праці, передбачену чинним законодавством України.

Крім того, до матеріалів даної адміністративної справи долучено також копію звітності Інформація про попит на робочу силу (вакансії) від 02.08.2018 року, з якою вбачається пошук позивачем працівника на посаду «енергетик».

Виходячи з наведеного суд вважає, що укладені угоди з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 містять ознаки трудових відносин та за своїм змістом є строковими трудовими договорами.

Частиною 3 ст.24 КЗпП України визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (абзац другий частини другої статті 265 КЗпП України).

В свою чергу, механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17 липня 2013 року № 509.

Таким чином, враховуючи положення ст. 2 КАС України, у межах спірних правовідносин позивачем не дотримано вимог статті 24 КЗпП України в частині обов'язкового укладання трудових договорів у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідачем під час прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу дотримано вимоги Порядку № 509, а отже спірна Постанова є правомірною, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У відповідності до частини першої та другої ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

У відповідності до норм ст.139 КАС України, судові витрати не підлягають до відшкодування, оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Техінмаш" до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2018 року.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.