Справа № 214/5638/18
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/5638/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 грудня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря - Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу №214/5638/18 за позовом представника позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до поліцейського УПП в м. Кривий Ріг, ДПП лейтенанта поліції Михалькевич Марії Валеріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13 серпня 2018 року поліцейською УПП в м. Кривий Ріг лейтенантом поліції Михалькевич М.В. відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАВ 533318.

Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП. Як зазначено в постанові, позивач керував транспортним засобом та порушив правила п. 2.4 ПДР України, не пред'явив на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, та документи на право керування транспортними засобами згідно п. 2.1а ПДР України, чим порушив п.2.4 а ПДР України - керування транспортним засобом особою, яка не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також представник позивача, зазначає, що позивач запитав причину зупинку, після цього питання, одразу з невідомих йому причин, не давши йому можливості дістати зі бардачка автомобіля посвідчення водія та документи на транспортний засіб, позивача затримали та доставили до відділення поліції. Оскільки документи позивача попросили пред'явити у відділенні поліції, відповідно документів він надати не зміг, так як вони залишились в машині по вул. Коротченко у м. Кривому Розі. На підставі цього, інспектором була винесена оскаржувана постанова про порушення позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП

Таким чином, представник позивача вважає, що відповідачем при розгляді даної постанови не в повному обсязі були досліджені докази, тому підстав для винесення постанови не було. В свою чергу, дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без врахування пояснень позивача, за відсутності доказів - є протиправними, а відтак винесена постанова від 13 серпня 2018 року серії ЕАВ № 533318 про притягнення позивача до адміністративної відповідальн6ості є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

12 жовтня 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає, що постанова винесена законно та обґрунтовано за таких підстав.

Так нею, під час патрулювання 13.08.2018 року близько 03 год. 50 хв. у м. Кривий Ріг по вул. Миколи Світальського (вул. Коротченка) було помічено транспортний засіб Део Ланос державний номерний знак НОМЕР_1. Після чого даний транспортний засіб був зупинений з дотриманням ПДР. Потім, відповідач зазначає, що вона підійшла до автомобіля на місці водія якого знаходився позивач, представилася згідно з п.3 ст.18 ЗУ " Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомила про причину зупинки, а саме те що у відповідності до ч.1 п.3 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної, кримінального чи адміністративного правопорушення. А оскільки на даній місцевості в нічний час доби досить часто стаються крадіжки провідникової продукції, а транспортний засіб позивача викликав у нашого патруля підозри, і тому ними у суворій відповідності до ЗУ «Про національну поліцію» було зупинено транспортний засіб, яким керував позивач.

Після чого, вона у відповідності до п.1.2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» в якому зазначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Та у відповідності до п. 2.4 (а) ПДР, де визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. попросила пред'явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Однак позивач відмовився виконувати законну вимогу працівника поліції, яка багаторазово висловлювалася працівниками поліції, що добре видно з відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського під назвою « (1)».

З даного відеозапису також добре видно, що позивач відмовлявся не тільки пред'явити посвідчення водія відповідної категорії, а й взагалі пред'явити якісь іїшіі документи що посвідчують його особу, або принаймні хоча б назватися. А тому до позивача, у якого до речі під час спілкування з працівниками полії були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, у відповідності до ст. 260, 261, 262 КУпАП для встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення, та забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Після з'ясування усіх фактичних даних нею булу встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила посвідчення водія відповідної категорії, вчинюване позивачем, за що передбачено

відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Які були доведені усними поясненнями позивача, які зафіксовано на нагрудний відео реєстратор поліцейського (відеозапис « (1)»), та відеозаписом з автомобільного відеореєстратору на якому зафіксовано факт керування т/з позивачем.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, відповідачем було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови серії ЕАВ № 533318 від 13.08.2018 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП.

Позивачу було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 КУ право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Тому відповідач вважає, що вищезазначені вимоги закону, як суб'єктом владних повноважень, були дотримані, але Позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

05 жовтня 2018 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано від Управління патрульної поліції оригінал постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 533318 від 13.08.2018 року, складеної інспектором 1 роти 1 батальйону УПП в м. Кривий Ріг Михалькевич М.В. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2.

13 листопада 2018 року представником позивача повторно було заявлено клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області задоволено в повному обсязі, та витребувано для огляду в судовому засіданні від Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ( 50065, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, 41) оригінал постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 533318 від 13.08.2018 року, складеної інспектором 1 роти 1 батальйону УПП в м. Кривий Ріг Михалькевич М.В. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2.

Представник позивача, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач у судове засідання також не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Згідно ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КАС України.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАВ № 533318 від 13.08.2018 року, ОСОБА_2 не пред'явив на вимогу поліцейського, згідно п.п. 2.4 ПДР України, посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом згідно п. 2.1. а ПДР України, чим порушив п. 2.4. а ПДР України. В зв'язку з чим позивача було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. ( а.с.4а)

Отже, предметом цього спору є постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Представник позивача в своїй позовній заяві, як на підставу задоволення позовних вимог посилається на те, що відповідач, після зупинки транспортного засобу позивача не надав можливості останньому дістати із бардачка автомобіля посвідчення водія та документи на транспортний засіб, та відразу затримали та доставили до відділу поліції позивача.

Однак, вищезазначене твердження спростовується відеозаписом долученого відповідачем до відзиву. Так, з відео файлу «…0322 (1)», який міститься на ДВД диску, вбачається, що інспектором патрульної поліції було зупинено транспортний засіб Део Ланос державний номерний знак НОМЕР_1, за кермом якого знаходився позивач. Після того, інспектор підійшов до водія, представився, повідомив причини зупинки та попрохав останнього пред'явити водійське посвідчення відповідної категорії, відповідач відмовся. Крім того, судом взято до уваги, що відповідач відмовся пред'являти не тільки посвідчення водія відповідної категорії , а взагалі документи, що посвідчують його особу.

Потім інспектором з дотриманням вимог ст.. 44, 45 ЗУ «Про національну поліцію» було затримано позивача та доставлено до районного відділення поліції.

Щодо доводів позивача з приводу не забезпечення йому права на правову допомогу, суд зазначає, наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 КУ право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП.

У відповідності до приписів ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, ст. 268 КУпАП передбачає, що особа може скористатись правом залучення адвоката або іншого фахівця в галузі права для надання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Як вбачається з відеозапису позивач своїм правом залучення фахівця в галузі права в якості захисника не скористався.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про встановлення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки останнім було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме п. 2.4 а ПДР України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктами (а, б, ґ) пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У відповідності до ч. 1, ч.4 ст.73, ч.1 ст. 77 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом наданого відповідачем.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 не виконав вимоги передбачені 2.1 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 126 ч. 1, 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 1-ї роти 1-го батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Михалькевич Марії Валеріївни про скасування постанови серії ЕАВ № 533318 по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Михалькевич Марія Валеріївна, інспектор 1 взводу 1-ї роти 1-го батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, вул. Волгоградська 11, м. Кривий Ріг.

Суддя А.В. Ткаченко