Справа № 591/5879/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 591/5879/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 листопада 2018року по справі № 591/5879/18 (головуючий І інстанції: Сидоренко А.П.) за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №3580/20900/18, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500,00 гривень України, а провадження по справі закрити.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 листопада 2018 року позов задоволено.

Скасовано постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України №3580/20900/18 від 10 липня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.00 коп. Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.3ст.470 МК України закрито.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт наголошує на тому, що ним винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України законно, в межах наданих повноважень.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, а тому колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Від сторони позивача надійшов письмовий відзив. Просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд з урахуванням приписів ч.3 ст.3, 268, 271, 272, 286 КАС України, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та відповідні докази і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 13 червня 2018 року, винесеної заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та МВ Скоромним Я.І., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України. В постанові зазначено, що13 червня 2018 року oб 11год. 00 хв. громадянин України ОСОБА_1 прямував у приватну поїздку з України до Республіки Польща через м/п «Угринів» Львівської митниці ДФС в якості водія транспортного засобу марки «FORD» модель «FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN № НОМЕР_2, країна реєстрації Республіка Польща, смугою руху «зелений коридор».

В ході проведення митних формальностей відбулося спрацювання системи аналізу ризиків відносно гр. України ОСОБА_1 щодо не вивезення транспортного засобу марки «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN № НОМЕР_2, країна реєстрації Республіка Польща, який був ввезений з метою транзиту гр. ОСОБА_1 19 травня 2018 рокуо 21:09:15 на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплати при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України.

Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор», станом на 13 червня 2018 року цей транспортний засіб з митної території України громадянином ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим ніж «транзит» поміщений не був. У паспорті цього громадянина відсутня відмітка про перебування його на консульському обліку в консульській установі України за кордоном. На момент перетину кордону відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставини непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МК України зазначеною особою подано не було.

Під час митного оформлення гр. ОСОБА_1 повідомив про перебування цього автомобіля на ремонті та надав копію звернення про це у Сумську митницю ДФС від та довідку видану ФОП «ОСОБА_4» від 29 травня 2018 року та рахунок-фактуру № 366 від 15 червня 2018року (а.с.21-22).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції висновувався на тому, що враховуючи наявність обставин непереборної сили, за яких позивач був позбавлений можливості у визначений МК України строк доставити транспортний засіб за межі митної території України, належне та вчасне повідомлення митного органу про такі обставини, що документально підтверджені, наявні підстави стверджувати про протиправність оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч.1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (ст. 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 частини першої статті 95 МК України визначено, що для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

При цьому, згідно з частиною другою цієї статті, до цього строку не включаються: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до частини першої статті 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Пунктом 2 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 № 657(далі - Порядок № 657), факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

За змістом ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, ст. 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Аналіз змісту вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що перевізник звільняється від відповідальності заст. 470 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 29 травня 2018 року звернувся до Сумської митниці ДФС із повідомленням про поломку автомобіля марки «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1. Митний орган також повідомлено про те, що даний автомобіль знаходиться на ремонті у ФОП ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, на підтвердження зазначених обставин позивачем було надано довідку з СТО, рахунок-фактуру, копію паспорту, копію техпаспорту, свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_4, свідоцтво платника єдиного податку, що підтверджується копією наявної у матеріалах справи заяви від 29 травня 2018 року, на якому міститься відповідна відмітка митного органу (а.с.27).

Таким чином, позивач у відповідності до ст.192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 звернувся до найближчого органу доходів і зборів із повідомленням від 29 травня 2018 року про обставини настання поломки, тобто про обставини непереборної сили.

У відповідь на вказане звернення Сумська митниця ДФС надано позивачу лист, що відповідна інформація внесена до АСМО «Інспектор» для врахування у разі переміщення позивачем через митний кордон України вказаного транспортного засобу (а.с. 28).

Факт поломки та ремонту автомобіля позивача підтверджується довідкою та рахунком-фактурою ФОП ОСОБА_4 від 29 травня 2018 року (а.с. 25), товарним чеком № 366 ФОП ОСОБА_4 від 15 червня 2018 року (а.с. 26).

З огляду на викладене, колегія суддів також вважає доводи відповідача про відсутність обставин непереборної дії в розумінні статті 192 МК України необґрунтованими, оскільки контролюючим органом не доведено можливість експлуатації транспортного засобу у зв'язку з його поломкою та можливість позивача, в свою чергу, вивезти автомобіль за межі митної території України у встановлений статтею 95 МК України строк.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 серпня 2018 року у справі № 163/3114/16-а (№К/9901/45805/18), від 14 серпня 2018 у справі № 465/2521/16-а (К/9901/43745/18) та від 10 квітня 2018 у справі № 357/2754/17 (К/9901/44570/18), висновки яких щодо застосування норм права відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що враховуючи наявність обставин непереборної сили, за яких позивач був позбавлений можливості у визначений МК України строк доставити транспортний засіб за межі митної території України, належне та вчасне повідомлення митного органу про такі обставини, що документально підтверджені, наявні підстави стверджувати про протиправність оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, заявлених в межах доводів апеляційної скарги. Рішення суду не може бути скасовано з формальних підстав.

Жодні доводи апелянта не спростовують правомірності прийнятого судом рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 268, 271, 272, 286, 292, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 листопада 2018 року по справі № 591/5879/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справи визначеної статтею 286КАС України, відповідно до ст. 272 цього Кодексу набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях М.І. Старосуд