Справа № 240/5891/18
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

26 грудня 2018 року м. Житомир справа № 240/5891/18

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

секретар судового засідання Бондаренко Д.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання такими, що не підлягають виконанню та скасування постанов,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати такою, що не підлягає виконанню та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 22.03.2018 ВП №53409610;

- визнати такою, що не підлягає виконанню та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 30.10.2018 ВП №53304990.

В позовній заяві також позивач просить поновити строк звернення до адміністративного суду з позовом з огляду на поважність причин його пропуску.

26 грудня 2018 року представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області подала клопотання про залишення без розгляду позову в частині оскарження постанови №53304990 від 30.10.20118 (а.с.23).

В судовому засіданні 26.12.2018 представник позивача проти клопотання про залишення позову в частині без розгляду заперечував. Просив визнати пропуск строку звернення до суду поважним.

Представник відповідача підтримала подане клопотання про залишення позову в частині без розгляду. По суті спору подала відзив на позовну заяву (а.с.18-21).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області перебувало виконавче провадження №53304990 щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 699 495,57 грн.

30.10.2018 у зв'язку з завершенням вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_3 у розмірі 569 949,55 грн.

Позивач стверджує, що про порушення своїх прав дізнався лише 11.12.2018 після ознайомлення з виконавчими провадженнями №57427640, 57807433 в яких містяться постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди.

Згідно з ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Нормами ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Установлений КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа "Мельник проти України") погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

При визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд зауважує, що позовна заява подана до суду представником позивача 13 грудня 2018 року. Зі змісту позовної заяви встановлено, що предметом оскарження в даній справі є винесені постанови про стягнення виконавчого збору від 22.03.2018 та від 30.10.2018.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду за межами десятиденного строку встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України.

Суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об'єктивні перешкоди, які перешкоджали зверненню до суду;

- це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Так, в обгрунтування клопотання про залишення позову без розгляду в частині оскарження постанови №53304990 вказано, що постанову про стягнення виконавчого збору винесено 30.10.2018 та надіслано ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням.

Зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення встановлено, що ОСОБА_3 отримав лист відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області 2 листопада 2018 року (а.с.24).

Представник позивача не заперечував факт отримання ОСОБА_3 оскаржуваної постанови від 30 жовтня 2018 року №53304990 - 02 листопада 2018 року, та зазначив, що на момент отримання оскаржуваної постанови права позивача не були порушені. Про порушення своїх прав позивач дізнався 11 грудня 2018 року, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у приватного виконавця.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку що строк оскарження постанови від 30.10.2018 розпочався 02.11.2018, а тому позов в цій частині подано з порушенням десятиденного строку звернення до суду.

Вирішальним моментом щодо визначення строків звернення до суду є встановлення обставин, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії" Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 240 КАС України визначено, що заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду від 26.12.2018 надійшло до початку розгляду справи по суті.

Так, частиною 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на наведене, відповідачем спростовані доводи представника позивача з приводу поважності пропуску строку оскарження постанови від 30.10.2018, інших причин об'єктивного та непереборного характеру, з яких позивачем був пропущений строк звернення до суду не встановлено, а тому підстав для його поновлення не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, позов в частині оскарження постанови від 30.10.2018 №53304990 подано з порушенням строку звернення до суду, вказані обставини пропуску строку звернення до суду є неповажними, а тому, позовну заяву ОСОБА_3 в цій частині слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 123, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Клопотання представника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в частині визнання такою, що не підлягає виконанню та скасування постанови від 30.10.2018 №53304990.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Панкеєва