Справа № 808/2373/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а їн и

22 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 808/2373/18

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року
у справі №808/2373/18
за позовом ОСОБА_1
до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

"18" червня 2018 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя в якому просила
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії у разі втрати годувальника, обчисливши пенсію по інвалідності померлого чоловіка ОСОБА_2 у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року;
- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію у разі втрати годувальника позивачу з 01.10.2017, обчисливши пенсію по інвалідності померлого чоловіка ОСОБА_2 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до п. 5 ч. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148-VIII від 03.10.2017 з 01.10.2017.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 р. у справі № 808/2373/18 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 р. у справі № 808/2373/18, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , як пенсіонер, перебуває на обліку у Шевченківському об`єднаному УПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію по втраті годувальника, померлого чоловіка ОСОБА_2 , який був ліквідатором першої категорії, інвалідом I групи, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 від 24.05.2007.
Із архівної довідки від 27.08.2003 №13409 встановлено, що ОСОБА_2 був призваний на військові збори та в складі в/ч НОМЕР_2 в період з 19.06.1986 по 27.11.1986 та виконував службові обов`язки по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
У травні 2018 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, у якій просила провести перерахунок пенсії з 01 жовтня 2017 року на підставі п. 5 ч. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017 та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Листом від 16.05.2018 № 260/Г-1 Шевченківським об`єднаним УПФУ в Запорізькій області відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії на тій підставі, що її чоловік, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби.
Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.
Дослідивши обставини по справі колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції
Статтею 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.03.1991 № 796-ХІІ визначено види пенсій, підстави їх призначення та розмір пенсій, що призначаються військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Частиною третьою статті 59 Закону України від 28.03.1991 № 796-ХІІ, у редакції Закону України від 05.10.2006 № 231-У "Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.
Тобто, частиною третьою статті 59 Закону України від 28.03.1991 № 796-ХІІ було визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.
11.10.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон України від 03.10.2017 № 2148-УІІІ), яким частину третю статті 59 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон України від 28.02.1991 № 796-ХІІ) викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Таким чином, з аналізу вказаної редакцій частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ вбачається, що Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII розширено перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме доповнено цей перелік особами, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також особами, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.
При цьому, незмінною залишилася умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби.
Висновок про те, що вказаний у ч.3 ст.59 Закону перелік осіб стосується виключено військовослужбовців, а не будь яких інших осіб, випливає з того, що зазначена норма права знаходиться в статті 59 Закону, якою, як зазначено вище, визначено умови призначення пенсій саме військовослужбовцям. При цьому, вказана норма права (ч.3 ст.59 Закону) стосується не усіх військовослужбовців, а виключно тих, які проходили дійсну строкову службу.
З матеріалів справи встановлено, що чоловік позивача, дійсно приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 19.06.1986 по 27.11.1986 у межах 30-кілометрої зони на ЧАЕС у складі в/ч НОМЕР_2 , але не під час проходження дійсної строкової служби.
Згідно із відомостями з військового квитка НОМЕР_3 від 12.06.1967, виданого Орджонікідзевським районним військовим комісаріатом Запорізької області, чоловік позивача проходив дійсну строкову військову службу у період з 13.06.1967 по 16.09.1970.

Таким чином, чоловік позивача приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, а відтак дія норми частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на нього не поширюється.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.
З огляду на викладене, передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 р. у справі № 808/2373/18 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 р. у справі № 808/2373/18 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко