Справа № 815/5764/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5764/17

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А. Дата і місце ухвалення: 04.12.2017р., м.Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРІЯ-В» до Одеської митниці ДФС, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТАВРІЯ-В» звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000106/2 від 20 липня 2017 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00821 від 20 липня 2017 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРІЯ-В» задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 29.12.2017 року Одеська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій наголошує, що судом першої інстанції не правильно надана оцінка всім обставинам справи, що мало наслідком ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт наголошує, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів, Одеською митницею ДФС встановлені розбіжності в поданих документах та відсутність в них всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та ціни, що була фактично сплачена за товар. При цьому, дані ЄАІС свідчать про здійснення розмитнення подібних товарів за вищою ціною, аніж заявлена позивачем. Подані в подальшому товариством документи не підтвердили належним чином складові митної вартості, що і стало підставою для винесення рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

З огляду на зазначене, Одеська митниця ДФС просить суд про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року та прийняття нового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

30.01.2018 року від ТОВ «ТАВРІЯ-В» надійшов відзив на вказану апеляційну скаргу, у якому позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.08.2016 року між ТОВ «Таврія-В» (Україна) (покупець) та SHANGHAI DEFEIMEI INTERNATIONAL LOGIDTICS CO., LTD., (Китайська Народна Республіка) (продавець) укладено Контракт на поставку товару №200, за умовами якого Продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Контракті, передавати у власність Покупцеві товари, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати товар. Ціна на Товар розуміється згідно умов CIF - Одеса (відповідно до "Інкотермс-2010") та включає вартість завантаження товару у продавця, вартість всіх митних формальностей у країні продавця, вартість сертифікації товару, вартість тари, вартість пакування та маркування товару, вартість перевезення, страхування, не включаючи податки і мита на території України (п.2.2 Контракту). Найменування, ціна і кількість Товару, що поставляється узгоджується сторонами в Специфікаціях, які підписуються на кожну окрему партію Товару і є невід'ємними частинами цього Контракту (п.2.3 Контракту).

Відповідно до Інвойсу №TADFMYWC-2017-19 від 19.05.2017 року та Специфікації №19 від 19.05.2017 року на митну території України поставлений товар - 129 найменувань, загалом 79 587 одиниць на загальну суму 43 336,09 дол. США.

19.07.2017 року декларантом ТОВ «Таврія-В» для здійснення митного оформлення товарів «шапка жін., шапка д/дів», «штани трикотажні з синтетичних волокон, для чоловіків та хлопців», «сумки з лицьовою поверхнею з текстильних матеріалів», «настільні ігри», «ручні інструменти для вимірювання лінійних розмірів», «взуття на підошві з гуми або пластмаси, та з верхом з текстильного матеріалу», «труси трикотажні бавовняні для жінок», «труси трикотажі бавовняні для чоловіків або хлопців», «одяг текстильний бавовняний», «сумочки з текстильних матеріалів», «одяг та додаткові речі для одягу з пластмас», «полиці з недорогоцінних матеріалів», «вироби столові, кухонні з чорних металів», «вироби з пластмаси для транспортування та пакування товарів» «одяг трикотажний з синтетичних або штучних волокон для жінок», «куртки, текстильні з синтетичних матеріалів або штучних волокон», «штани трикотажні із синтетичних волокон для жінок або дівчат», «футболки та майки трикотажні із синтетичних волокон», «гумки для волосся», «штани текстильні бавовняні з джинсової тканини для жінок або дівчат», «вироби з полімерів етилену господарського побутового призначення», «іграшки у вигляді тварин або інших істот, крім людей», «іграшки з пластмаси», «маса для ліплення для дитячих розваг», «інвентар та приладдя для занять фізкультурою, гімнастикою або атлетикою», «вироби з вулканізованої гуми» до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію (МД) №UA500060/2017/011733, у якій митну вартість товару №4 визначено на рівні 4,1332 долара США за кг нетто; товару №6 - на рівні 3,72 долара США за кг нетто; товару №13 - на рівні 2,58 долара США за кг нетто; товару №16 - на рівні 3,61 долара США за кг нетто; товару №25 - на рівні 1,2574 долара США за кг нетто. Митна вартість товару у вказаній митній декларації визначена позивачем з застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів за цією МД до митниці подано: Контракт на поставку товару від 03.08.2016 р. № 200; інвойс від 19.05.2017p. №TADFMYWC-2017-19; специфікацію №19 від 19.05.2017p.; пакувальний лист від 19.05.2017p.; прайс-лист від 19.05.2017p. №TADFMYWC-2017-19; звіт про зважування №274604 від 18.07.2017p.; копію митної декларації країни відправлення №17616992 від 26.05.2017р.; міжнародну товарно-транспортну накладну №323 від 18.07.2017p.; коносамент №578354279 від 03.06.2017p.; мастер коносамент №8JF1708 від 11.07.2017p. та інші документи.

За результатами розгляду декларації №UA500060/2017/011733 від 19.07.2017р. та доданих до неї документів, Одеською митницею ДФС складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.07.2017 року №UA500060/2017/00821 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від №UA500060/2017/000106/2 від 20.07.2017 року.

Не погоджуючись з правомірністю вказаних рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення ТОВ «Таврія-В» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги товариства, дійшов висновку, що відповідач не обґрунтовано витребував у декларанта додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, оскільки декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, підтверджували числове значення митної вартості товару та не містили розбіжностей.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 23, 24 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

За змістом частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

Згідно частин 5, 6 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що, за висновками Митниці, подані ТОВ «Таврія-В» до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зокрема, в п.33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000106/2 від 20.07.2017р. митний орган посилається на те, що у наданих ТОВ «Таврія-В» до митного оформлення документах виявлено розбіжності, а саме:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюванні товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюванні товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів.

У зв'язку з тим, що у поданих до митного оформлення документах виявлено розбіжності, а саме: відсутні відомості щодо вартості страхування вантажу, що відповідно до умов поставки CIF, унеможливлює перевірку складових митної вартості заявленого товару, митний орган на підставі п. 3 ст. 53 МКУ запропонував декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) копію сертифікату поліса, що підтверджує страхування; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертизи організаціями; 4) каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товарів.

Ненадання товариством витребовуваних документів стало підставою для коригування митним органом митної вартості імпортованого товару.

Колегія суддів не може погодитися з обґрунтованості такого висновку митного органу, оскільки витрати на пакування та витрати на страхування товарів включаються до складу митної вартості лише у разі, якщо їх не включено у вартість самого товару.

Водночас, відповідно п. 2.2 Контракту на поставку товару №200 від 03.08.2016 року ціна на товар на Товар розуміється згідно умов CIF-Одеса (відповідно до "Інкотермс-2010") та включає вартість завантаження товару у продавця, вартість всіх митних формальностей у країні продавця, вартість сертифікації товару, вартість тари, вартість пакування та маркування товару, вартість перевезення, страхування, не включаючи податки і мита на території України.

Відповідно п. 4.1 Контракту на поставку товару №200 від 03.08.2016 року товар за цим Контрактом має бути поставлений на умовах CIF-Одеса (відповідно до "Інкотермс-2010") протягом 90 календарних днів після дати визначеної у коносаменті, у разі якщо поставлений товар відповідає специфікації за кількістю та якістю.

CIF або вартість, страхування і фрахт (…назва порту призначення) - термін INCOTERMS, означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. Однак, за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов'язок придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення.

З аналізу положень Інкотермс вбачається, що продавець зобов'язаний упакувати товар, завантажити його на борт судна в порту відправлення, а також в обов'язки продавця входить придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення, що включається в ціну товару.

В декларації митної вартості, поданої декларантом, витрати на пакування і страхування та інші складові у складі митної вартості не заявлялись, а митна вартість товару визначена декларантом виключно на підставі контрактної (договірної) вартості.

Отже, формування продавцем ціни на товар та включення до контрактної вартості товару витрат продавця на страхування та перевезення з урахуванням визначених умов поставки CIF Одеса, відбувається до моменту фактичного понесення таких витрат продавцем, тому ненадання продавцем товару документів, що підтверджують вартість пакування та страхування, не може свідчити про те, що витрати на страхування та перевезення не включені у вартість повару, так як відповідальність за будь-які наслідки цього несе продавець.

Таким чином, у спірних правовідносинах не є важливим, які страхові платежі і за якою процентною ставкою вони оплачені постачальником товару, це стосується і транспортних витрат нерезидента, оскільки, враховуючи умови поставки, вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.

Якщо у даному випадку поставка товару була здійснена у тарі постачальника, та постачальник товару оплатив його страхування, відповідно, їх вартість також увійшла у ціну товару.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що у митних деклараціях країни відправлення визначено умови поставки FOB.

При цьому, відповідно до умов Інкотермс 2010, експортну декларацію може оформляти кожна із сторін зовнішньоекономічного контракту, тобто, як продавець, так і покупець.

Дослідивши наявну в матеріалах справи експортну митну декларацію від 26.05.2017р. №17616992 колегією суддів встановлено, що вона була оформлена Брокерською компанією з обмеженою відповідальністю Цзесінь, місто Іву, про що зазначено безпосередньо в декларації згідно з правилами оформлення такого документу в країні відправлення.

Таким чином, позивач не мав жодного відношення до заповнення вказаної декларації, проте подаючи митну декларацію до митних органів України визначив умови поставки у відповідності до умов Контракту на поставку товару від 03.08.2016р. №200, інвойсу від 19.05.2017p. №TADFMYWC-2017-19 та специфікації №19 від 19.05.2017p.

Дослідивши надані позивачем документи, які ним подавалися під час митного оформлення товарів, колегія суддів встановила, що з них вбачається ідентифікація товару, його числові значення, вартість, чим спростовується висновок митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товару за заявленою позивачем митною вартістю, тобто за ціною договору, необхідність у витребуванні додаткових документів та у застосуванні другорядних методів визначення митної вартості товарів.

До митного оформлення декларантом були надані документи, перелік яких визначений митним законодавством, та які, як встановлено під час розгляду справи, давали митному органу змогу визначити заявлену митну вартість товарів. А відтак, витребування у декларанта додаткових документів є безпідставним, що свідчить про неправомірність рішення митного органу у неприйнятті митної декларації і відмові митного оформлення товарів та коригування їх митної вартості.

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого позивачем та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Та обставина, що подібний товар розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, резюмуючи вищевикладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук