Справа № 814/1104/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1104/18

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Єщенко О.В. , Коваля М.П.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Южная транспортная компания-ИН" до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Южная транспортная компания-ИН" до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування наказу - задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням Головне управління ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року зазначена апеляційна скарга залишена без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків - 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

На виконання зазначеної ухвали Головне управління ДФС у Миколаївській області подало клопотання про звільнення від сплати судового збору, у звязку з відсутністю коштів призначених на цю мету.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Миколаївській області про звільнення від сплати судового збору - відмовлено.

Продовжено апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, встановивши апелянту строк для усунення недоліків деесять днів з моменту отримання ухвали.

17.10.2018 року Головне управління ДФС у Миколаївській області подало клопотання про продовження строку для усунення недоліків.

22 жовтня 2018 року ухвалою Пятого апеляційного адміністративного суду прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області.

Ухвалою Пятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року продовжено Головному управлінню ДФС у Миколаївській області строк на усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений Ухвалою від 24 вересня 2018 року.

Для усунення недоліків апеляційної скарги надано Головному управлінню ДФС у Миколаївській області десятиденний строк з моменту отримання з дня отримання копії ухвали.

Розяснено Головному управлінню ДФС у Миколаївській області, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст. 169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія зазначеної ухвали була отримана представником апелянта 12.11.2018 року.

Ухвалою Пятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року продовжено Головному управлінню ДФС у Миколаївській області строк на усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений Ухвалою від 24 вересня 2018 року.

Для усунення недоліків апеляційної скарги надано Головному управлінню ДФС у Миколаївській області десятиденний строк з моменту отримання з дня отримання копії ухвали.

Розяснено Головному управлінню ДФС у Миколаївській області, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст. 169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія зазначеної ухвали була отримана представником апелянта 12.12.2018 року.

26.12.2018 року апелянт звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про відстрочення сплати судового збору. В поданому клопотанні апелянт просив суд врахувати, що станом на день подання зазначеного клопотання апелянт немає можливості виконати вимоги ухвали суду апеляційної інстанції через те, що станом на теперішній час у контролюючого органу відсутня можливість сплатити судовий збір у звязку з відсутністю фінансування, у звязку з чим просить суд знову продовжити строк щодо виконання ухвали суду апеляційної інстанції щодо сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

В обґрунтування зазначеного клопотання апелянтом надано копії службових записок Головного управління ДФС у Миколаївській області про здійснення оплати судового збору по справі №814/1104/18.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вимогами частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов'язок на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору. Враховуючи вище зазначене, суд приходить висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом в тому числі й органів державної влади.

Згідно до вимог ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, скаржник не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія вказаної норми закону щодо відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення від його сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Крім того, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення скаржника від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору. Зазначена позиція також відповідає висновкам Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року (заява № 70297/01).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином у встановлений суддею строк та до теперішнього часу апелянтом недолік апеляційної скарги усунутий не був, документ про сплату судового збору суду не надано.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Згідно до вимог п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи те, що апелянт у встановлений строк не усунув недолік апеляційної скарги, яку було залишено без руху, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції роз'яснює апелянту, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 298, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Головного управління ДФС України у Миколаївській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений Ухвалою від 24 вересня 2018 року відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 р. повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3