Справа № 823/383/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року справа № 823/383/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Мельникової О.М.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1 (за ордером),

представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (за довіреностями),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення про застосування штрафної санкції, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_4 з позовною заявою до ОСОБА_5 управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якій просить визнати протиправними та скасувати вимогу від 21.09.2017 №Ф- на суму 154852,80 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій від 21.09.2017 № на суму 77426,40 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам заробітної плати за період діяльності з 01.01.2015 по 01.03.2017 відповідачем встановлено порушення п.1 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.10.2010 №2464-V11. На підставі акту перевірки від 10.08.2017 №330/23-00-13-0214/НОМЕР_1 відповідачем прийнято рішення № від 21.09.2017, яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 77426,40 грн., та направлено вимогу від 21.09.2017 №Ф- про сплату недоїмки з єдиного внеску на суму 154852,80 грн.

Позивач не погоджується з рішенням та вимогою з тієї підставі, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.10.2010 №2464-V11 єдиний соціальний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, однак вона працювала особисто і найманих працівників не мала. Стверджує, що здійснювала господарську діяльність з торгівлі алкогольними напоями та послуги з діяльності ресторанів чи постачання готових страв не надавала. Відсутність порушення підтверджується тими обставинами, що позивач орендувала частину нежитлового приміщення площею 56,72 кв.м. за адресою м. Черкаси, вул. Енгельса, 245/2 (бар). При цьому ФОП ОСОБА_6 орендувала іншу частину нежитлового приміщення площею 170,18 кв.м. за адресою м. Черкаси, вул. Енгельса, 245/2 (кухня). При проведенні перевірки посадовими особами контролюючого органу не було використано первинних документів, які дозволили ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операцій.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив. 02.03.2018 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що копія наказу №1037 від 21.06.2017 та повідомлення про час та місце проведення перевірки №138/23-00-13-01-0118 від 21.06.2017 направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу позивача АДРЕСА_1. Невиїзна перевірка проведена в приміщенні ОСОБА_5 управління ДФС у Черкаській області. Згідно з реєстраційними даними основним видом господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. В ході перевірки встановлено, що позивачем як податковим агентом не включено до загального місячного оподатковуваного доходу нараховані гр. ОСОБА_7, гр. ОСОБА_8, гр. ОСОБА_9, гр. ОСОБА_10, гр. ОСОБА_11, гр. ОСОБА_12 суми винагороди за виконані роботи найманими працівниками, праця яких використовувалась в діяльності позивача без належного оформлення трудових відносин.

Представники відповідача в судовому засіданні у задоволенні позову просили відмовити.

27.03.2018 позивач надала відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що на момент прийняття наказу про проведення перевірки позивач не була підприємцем та на здійснювала господарську діяльність за адресою, зазначеною в обліковій картці. Оскільки контролюючим органом не було ознайомлено позивача з наказом на перевірку, позивач була позбавлена права на оскарження акту перевірки.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_4 була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 10.10.2014 по 27.03.2017 та перебувала на обліку як платник податків в державний податковій інспекції у м. Черкасах ОСОБА_5 управління ДФС у Черкаській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.03.2018. (а.с. 58-59).

23.02.2017 до відповідача ОСОБА_5 управління ДФС у Черкаській області надійшло колективне звернення ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_10 від 23.02.2017 в якому вказано, що заявники з січня 2015 року працювали без офіційного оформлення трудових відносин у приватних підприємців ОСОБА_4 та ОСОБА_13 у кафе-барі «Черепаха». Заробітну плату роботодавці виплачували із запізненнями, а за січень та лютий 2017 року не виплатили. За вказаних обставин заявники просили провести перевірку роботодавців згідно чинного законодавства.

Наказом ОСОБА_5 управління ДФС у Черкаській області №1037 від 21.06.2017 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом за період діяльності з 01.01.2015 по 01.03.2017. (а.с. 51).

Копію наказу №1037 від 21.06.2017 та повідомлення про час та місце проведення перевірки №138/23-00-13-0118 від 21.06.2017 направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу позивача: м. Черкаси. АДРЕСА_2. (а.с. 51-52).

Також позивачу було направлено запит про надання документів №14751/23-00-13-0210 від 22.06.2018, яким позивача зобовязано надати у строк до 03.07.2017 для проведення перевірки документи з питань ухилення позивачем від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації за період діяльності з 01.01.2015 по 01.03.2017, а саме: накази на призначення (звільнення); відомості з нарахування та виплати заробітної плати; виписки по банківських рахунках; договір оренди на приміщення; повідомлення про прийняття на роботу; заява про застосування податкової соціальної пільги; штатний розпис; трудові договори; інші документи, повязані із веденням господарської діяльності позивачем.

Поштовий лист з копією наказу №1037 від 21.06.2017, повідомленням №138/23-00-13-0118 від 21.06.2017 та запитом про надання документів №14751/23-00-13-0210 від 22.06.2018 був повернутий відповідачу 28.07.2017 з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується копією поштового конверта. (а.с. 49).

За результатами перевірки складений акт №330/23-00-13-0214/НОМЕР_1 від 10.08.2017 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_4 податковий номер НОМЕР_1 з питань ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом за період діяльності з 01.01.2015 по 01.03.2017.

Актом перевірки №330/23-00-13-0214/НОМЕР_1 від 10.08.2017 встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 використовувала у господарській діяльності працю фізичних осіб без оформлення з ними трудових відносин, виплачувала їм грошову винагороду, зокрема ОСОБА_9, ОСОБА_10 (бармен), ОСОБА_11 (офіціант), ОСОБА_12 (помічник кухаря) в розмірі 4 650 грн., щомісячно з січня 2015 року по лютий 2017 року, ОСОБА_8 в розмірі 3 200 грн., щомісячно з грудня 2016 року по лютий 2017 року, ОСОБА_7 (кухар) в розмірі 8000 грн., щомісячно з грудня 2016 року по лютий 2017 року, однак як податковий агент податки та збори з винагороди не утримувала та до бюджету не перераховувала, внаслідок чого порушила:

- п.п.176.2 б, п. 119.2 Податкового кодексу України, в результаті чого будуть застосовані штрафні санкції за неподання до ДПІ у м. Черкасах відомостей за формою № 1-ДФ;

- ст. 168, ст. 163, п. 16-1 Підрозділу 10 Інших перехідних положень Податкового кодексу України, у результаті чого донараховано військовий збір з нарахованих (виплачених) доходів на користь фізичних осіб-платників податків за 2015-2017 роки на суму 7758 грн.;

- п.п.164.2.2 п. 164.2 ст. 164, п.167.1 ст. 167, п.п.168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, п. 176.2 а ст. 176 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 85 194 грн. 72 коп.;

- п. 1 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 08.10.2010, в результаті чого донараховано єдиний соціальний внесок за період з 01.01.2015 по 01.03.2017 на суму 154 852,80 грн.

На підставі акту перевірки №330/23-00-13-0214/НОМЕР_1 від 10.08.2017 відповідачем 21.09.2017 прийняті:

- податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб та пеню у сумі 15371,72 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб та пеню у сумі 167404,92 грн.;

- вимога №, згідно якої сума боргу позивача з єдиного соціального внеску становить 154 852 грн. 80 коп.

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 77 426 грн. 40 коп.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 у справі №823/382/18, залишеного в силі постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2018, позивачу у задоволенні позову про скасування податкових повідомлень-рішень від 21.09.2017 №, № та № відмовлено.

Вважаючи вимогу № від 21.09.2017 та рішення № від 21.09.2017 протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08.07.10 №2464-VI, зі змінами та доповненнями (далі - Закон №2464).

Відповідно до статті 1 Закону №2464, єдиний внесок на загальнообов?язкове державне соціальне страхування це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов?язкового державного соціального страхування в обов?язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов?язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно пункту 1 частини статті 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно статті 9 Закону №2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч. 2); сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування (ч. 5); платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця (ч. 8).

Судом встановлено, що позивач з січня 2015 по лютий 2017 використовувала працю фізичних осіб та виплачувала їм грошову винагороду, а саме: ОСОБА_9, ОСОБА_10 (бармен), ОСОБА_11 (офіціант), ОСОБА_12 (помічник кухаря) в розмірі 4 650 грн., щомісячно з січня 2015 року по лютий 2017 року, ОСОБА_8 в розмірі 3 200 грн., щомісячно з грудня 2016 року по лютий 2017 року, ОСОБА_7 (кухар) в розмірі 8000 грн., щомісячно з грудня 2016 року по лютий 2017 року, однак єдиний соціальний внесок на виплачену заробітну плату не нараховувала і не сплачувала.

Згідно частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказані фактичні обставини встановлені рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.05.2018, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2018 і набрало законної сили в адміністративній справі №823/382/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 управління ДФС у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 21.09.2017 №, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, прийнятих на підставі акту перевірки №330/23-00-13-0214/НОМЕР_1 від 10.08.2017, тому доказуванню у справі, що розглядається, не підлягають.

Суд вважає, що доводи позивача та надані ним документи не спростовують висновків перевірки з огляду на таке.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.03.2018 позивач ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа-підприємець 10.10.2014, види діяльності: 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 56.29 Постачання інших готових страв, 56.30 Обслуговування напоями, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Суд зазначає, що порушення щодо використання праці фізичних осіб без оформлення трудових відносин встановлені починаючи з січня 2015, тобто після дати реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця, а саме: 10.10.2014.

Позивач зазначає, що кухня в орендованому приміщенні була, однак господарську діяльність в ній здійснювала ФОП ОСОБА_6 Разом з цим, з наданої до суду копії договору оренди нежитлового приміщення №33 від 02.01.2015, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ПАТ «Юрія», вбачається, що в оренду передана частина нежитлового приміщення кафе площею 56,72 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Енгельса, 245/2.

Також з наданої до суду копії договору оренди нежитлового приміщення №34 від 02.01.2015, укладеного між ФОП ОСОБА_6 та ПАТ «Юрія», вбачається, що в оренду передана частина нежитлового приміщення кафе площею 170,18 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Енгельса, 245/2.

Таким чином, позивач та ФОП ОСОБА_14 вдвох орендували одне окреме приміщення і орендовані ними частини приміщення не ідентифіковані. Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що між орендованими частинами приміщення наявна перегородка, однак зі змісту вказаних договорів оренди це не вбачається. ОСОБА_3 цього, суд бере до уваги, що договори оренди укладені в один день та містять підписи ФОП ОСОБА_4 і ФОП ОСОБА_6, які візуально схожі. Вказане свідчить, що надані позивачем докази не спростовують ту обставину, що позивач надавала послуги з діяльності ресторанів, мобільного харчування, постачання інших готових страв.

Позивачем також надані копії товарно-транспортних накладних (а.с. 145-156), згідно з якими позивач як вантажоодержувач отримувала вино «Вилла Крым» від вантажовідправника ОСОБА_15, та копії звітів про дебетові і кредитові операції по банківському рахунку (а.с. 157-163), згідно з якими оплата продуктів харчування позивачем не здійснювалась. Суд вважає, що вказані докази підтверджують лише факт поставки вина «Вилла Крым» та оплати його вартості, однак використання праці найманих працівників без оформлення трудових відносин та несплату єдиного внеску не спростовують.

Щодо того, що відповідач не здійснив фактичну перевірку позивача суд зазначає, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.03.2018 позивач ОСОБА_4 припинила діяльність 27.03.2017, тобто до проведення перевірки, яка відбулась 10.08.2017.

Доводи позивача щодо припинення нею підприємницької діяльності є необгрунтованими, оскільки згідно абзацу 2 підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Згідно статті 9 Закону №2464 обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч. 3); обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п'ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч. 4).

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону №2464 єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлювався у розмірі 36,8%, а з 01.01.2016 - у розмірі 22% до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Визначення суми єдиного внеску, який підлягав нарахуванню та сплаті, міститься у розрахунках, що зазначені в акті перевірки, та підтверджується наданою відповідачем інформаційною довідкою щодо донарахованого під час проведення документальної перевірки позивача, і становить 154852,80 грн.

Згідно пункту 3 частини 11 статті 25 Закону №2464 за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач допустив порушення п. 1 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону №2464, тому відповідач нарахував єдиний внесок у сумі 154852,80 грн. та застосував штраф у сумі 77246 грн. на законних підставах.

Відповідно до частини 2 статті 77 вказаного Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідач довів правомірність вимоги від 21.09.2017 №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій від 21.09.2017 №, відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 94, 159, 162, 163, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, м. Черкаси, індивідуальний податковий код НОМЕР_1) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги про сплату боргу від 21.09.2017 №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій від 21.09.2017 № відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.12.2018.

Суддя А.В. Руденко