Справа № 807/2334/15
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2324/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А. І.,

суддів Багрія В. М., Старунського Д. М.

за участю секретаря Чопко Ю. Т.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 807/2334/15 (рішення ухвалене о 15:36 год. у м. Ужгороді судом у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., повний текст рішення виготовлено 03 вересня 2018 року) за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області, Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 О.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі ГУ ДФС у Закарпатській області), Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі Ужгородська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області), в якому просив: визнати протиправними дії працівників ГУ ДФС у Закарпатській області щодо проведення 20 серпня 2015 року фактичної перевірки торгової точки тераси «Едельвейс» та складання акту перевірки від 20 серпня 2015 року № 000124; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03 вересня 2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, прийняті ДПІ у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що норма щодо віднесення пива до алкогольних напоїв почала діяти з 01 липня 2015 року. Державна фіскальна служба України листом від 19 червня 2015 № 22173/7/99-99-21-02-17 щодо законодавства про порядок виробництва і обігу пива, надала розяснення про те, що залишки пива за кодами товарної позиції 2203 згідно з УКТ ЗЕД, які вироблені до 01 липня 2015 року, не підлягають маркуванню та можуть перебувати у вільному обігу до повної їх реалізації з урахуванням терміну придатності. Саме таке пиво було реалізовано ним на момент перевірки 20 серпня 2015 року. Відповідно він мав право здійснювати роздрібну торгівлю пивом без наявності ліцензії. А відповідач, в свою чергу, не надав жодних доказів того, що на день проведення фактичної перевірки здійснювалась реалізація пива, виготовленого після 01 липня 2015 року. А тому застосування до нього штрафної санкції в розмірі 17000,00 грн. за торгівлю пивом без наявності ліцензій є незаконним. Також, на переконання позивача, протиправним є застосування до нього штрафу в розмірі 6188,00 грн. за наявність товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) на загальну суму 3094,00 грн. без документів на прихід товарів (накладних), оскільки відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР) за таке порушення, вчинене вперше, застосовується штраф в розмірі 1 гривні. А оскільки жодних порушень вимог цього Закону на протязі року до дня перевірки не було виявлено, тому застосування до нього штрафної санкції в розмірі 6188,00 грн. є протиправним.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року у задоволенні вказаного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03 вересня 2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, прийнятих ДПІ у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на ті ж підстави, якими обґрунтував позовні вимоги. Додатково зазначає, що у податковому повідомленні-рішенні від 03 вересня 2015 року № НОМЕР_1 відсутнє посилання на статтю 20 Закону № 265/95-ВР як на підставу застосування штрафної санкції за вказане порушення, що, на його переконання, свідчить про застосування штрафної санкції без законної підстави.

Відповідно до вимог частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд переглядає справу в межах вимог та доводів апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1, тобто лише в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03 вересня 2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2. Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про визнати протиправними дії працівників ГУ ДФС у Закарпатській області щодо проведення 20 серпня 2015 року фактичної перевірки в апеляційному порядку не переглядається.

ГУ ДФС у Закарпатській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому виклало свої заперечення проти вимог та доводів апеляційної скарги. Зазначило, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 15 червня 2009 року ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, у спірний період перебував на загальній системі оподаткування.

20 серпня 2015 року працівники ГУ ДФС у Закарпатській області провели фактичну перевірку кафе-тераси торгового комплексу «Едельвейс», розташованого по вулиці Волошина, 26 у місті Ужгороді, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1, за результатами якої був складений акт фактичної перевірки № 000124.

В акті перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог: підпунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а саме реалізація однією пляшки пива і однієї пачки чіпсів на суму 41,00 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій та видачі розрахункових документів, наявність товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) на загальну суму 3094,00 грн. без документів на прихід товарів (накладних) та реалізація ТМЦ, не облікованих у встановленому законодавством порядку; статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP (далі Закон № 481/95-BP), а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії.

За результатами фактичної перевірки Державна податкова інспекція в місті Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області (правонаступником якої є Ужгородська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області) прийняла податкові повідомлення-рішення від 03 вересня 2015 року № НОМЕР_2, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 17000,00 грн., та № НОМЕР_1, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення підпунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6189,00 грн., з них 1,00 грн. за реалізацію товару (однієї пляшки пива і однієї пачки чіпсів) на загальну суму 41,00 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій та видачі розрахункових документів і 6188,00 грн. за наявність ТМЦ на загальну суму 3094,00 грн. без документів на прихід товарів (накладних) та реалізацію ТМЦ, не облікованих у встановленому законодавством порядку.

ФОП ОСОБА_1 оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Первинну скаргу, подану до ГУ ДФС у Закарпатській області, було залишено без задоволення, а оскаржені рішення контролюючого органну без змін, про що позивача було повідомлено листом від 28 вересня 2015 року № 324/П/07-16-14-00-07.

Повторну скаргу позивача рішенням ДФС України від 28 жовтня 2015 року 10033/П/99-99-10-01-02-25 було залишено без розгляду та повернуто скаржнику.

Будучи незгідним з податковими повідомленнями-рішеннями від 03 вересня 2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача про те, що, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскаржених податкових повідомлень-рішень, виходячи з наступного.

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 про застосування штрафної санкції за порушення вимог Закону № 481/95-BP.

Відповідно до частини дванадцятої статті 15 Закону № 481/95-BP роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII було внесено зміни, зокрема, до абзацу 7 статті 1 Закону № 481/95-BP, яким надано визначення терміну «алкогольні напої» та «пиво», а саме визначено, що: алкогольні напої це продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД; пиво це насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка обємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203. Також з другого абзацу преамбули Закону № 481/95-BP було виключено норму про те, що дія цього Закону не поширюється на виробництво і торгівлю пивом.

Відповідні зміни було внесено також до підпунктів 14.1.5, 14.1.144 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 1 прикінцевих положень Закону від 28 грудня 2014 року № 71-VIII було встановлено, що наведені вище норми цього Закону набувають чинності з 01 липня 2015 року.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, з 01 липня 2015 року Закон України № 481/95-BP в частині ліцензування певних видів діяльності поширив свою дію і на роздрібну торгівлю пивом, в звязку з чим з 01 липня 2015 року субєкти господарювання мають право здійснювати роздрібну торгівлю пивом лише за наявності відповідної ліцензії.

Відповідно до статті 1 Закону № 481/95-BP ліцензія (спеціальний дозвіл) це документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно з нормами статті 15 Закону № 481/95-BP ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Суд враховує, що факт реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольного напою (пива) без наявності відповідної ліцензії, що було встановлено під час проведення фактичної перевірки 21 серпня 2015 року, підтверджується актом перевірки, а також визнається позивачем.

Відповідно до абзацу 5 частини другої статті 17 Закону України № 481/95-BP до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Враховуючи наведене вище, а саме, що факт реалізації пива ФОП ОСОБА_1 після 01 липня 2015 року без наявності відповідної ліцензії встановлений та підтверджений належними доказами, суд приходить до висновку про те, що застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі 17000,00 грн. є правомірним та обґрунтованим.

Посилання позивача на лист ДФС України від 19 червня 2015 року № 22173/7/99-99-21-02-17 щодо законодавства про порядок виробництва і обігу пива, в якому роз'яснено, зокрема, що залишки пива за кодами товарної позиції 2203 згідно з УКТ ЗЕД, які вироблені до 01 липня 2015 року, не підлягають маркуванню та можуть перебувати у вільному обігу до повної їх реалізації з урахуванням терміну придатності, суд вважає безпідставним, зважаючи на таке.

Перш за все, суд зазначає, що даний лист не є нормативно-правовим актом, а тому не є обовязковим для застосування.

Крім того, провівши логічний аналіз змісту наведеного листа, суд приходить до висновку, що зазначене вище розяснення, на яке посилається позивач, стосується обовязку маркування пива, а саме, що не підлягають маркуванню залишки пива, вироблені до 01 липня 2015 року, а не права субєктів господарювання здійснювати роздрібну торгівлю такими залишками без отримання відповідної ліцензії.

Водночас, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до норм Закону № 481/95-BP для настання відповідальності у спірному випадку достатнім є факт роздрібної торгівлі пивом без наявності ліцензій і для цього не має значення дата виробництва пива (до чи після 01 липня 2015 року).

З цих же підстав суд вважає безпідставним посилання позивача на ту обставину, що під час перевірки не було встановлено дату виготовлення пива, факт реалізації якого зафіксовано в акті перевірки.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішенням від 03 вересня 2015 року № НОМЕР_2, яким до позивача було застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штраф) у розмірі 17000,00 грн. за порушення статті 15 Закону № 481/95-BP, є правомірним, а тому відсутні підстави для його скасування.

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафної санкції за порушення вимог Закону № 265/95-ВР.

Відповідно до пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Як було встановлено під час перевірки, всупереч вимогам наведених норм, у місці здійснення позивачем підприємницької діяльності було реалізовано одну пляшку пива і одну пачку чіпсів на загальну суму 41,00 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій та видачі розрахункових документів, а також було встановлено наявність ТМЦ на загальну суму 3094,00 грн. без документів на прихід товарів (накладних) та реалізацію ТМЦ, не облікованих у встановленому законодавством порядку.

Зазначені порушення підтверджуються матеріалами фактичної перевірки, зокрема, відомістю про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 20 серпня 2015 року, та визнаються позивачем.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, зміст якого викладено вище, штрафна санкція у розмірі 1 гривні передбачена лише у випадках нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання, коли такі дії вчинені вперше. У інших випадках порушення субєктами господарювання вимог цього Закону застосовуються штрафні санкції в розмірах, встановлених відповідними нормами даного Закону.

Як зазначено вище, штрафна санкція в розмірі 1 гривні була застосована до ФОП ОСОБА_1 за реалізацію товару (пива та чіпсів) загальною вартістю 41,00 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій та видачі розрахункових документів, податковим повідомленням-рішенням від 03 вересня 2015 року № НОМЕР_2.

Водночас, відповідальність за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, встановлена статтею 20 Закону № 265/95-ВР, відповідно до якої до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено вище, фактичною перевіркою встановлено наявність у місці здійснення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності ТМЦ на загальну суму 3094 грн. без документів на прихід товарів (накладних).

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що за вказане порушення до позивача правомірно застосовано штрафну санкцію в розмірі 6188,00 грн., тобто у подвійному розмірі не облікованих товарів.

Відсутність у податковому повідомленні-рішенні від 03 вересня 2015 року № НОМЕР_1 посилання на статтю 20 Закону № 265/95-ВР як на підставу застосування штрафної санкції за вказане порушення, на чому наголошує позивач, на переконання суду, не може бути підставою для визнання цього рішення протиправним, оскільки це є формальним недоліком, допущеним при оформленні цього повідомлення-рішення, який сам по собі не впливає на його правомірність.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішенням від 03 вересня 2015 року № НОМЕР_1, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення підпунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6189,00 грн., є правомірним, а тому відсутні підстави для його скасування.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 241, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 807/2334/15 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, визначених пунктом 2 частини пятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 28 грудня 2018 року