Справа № 758/6213/17
Суддя: Васильченко О. В.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/6213/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції України в м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 28.04.17 відповідачем було складено Акт проведення планової перевірки ТОВ «НОВА ЕРА-ЕНЕРГЕТИЧНА ГРУПА» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 05/122а від 28.04.17.

За результатами проведення перевірки інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення № 01836 від 28.04.17. На підставі вказаного протоколу інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 01836 від 28.04.17 за порушення ст. 82 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850,00 грн.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, адже заперечує факт вчинення правопорушення, крім того зазначає, що інспектором не було встановлено об'єм відходів, а також не було здійснено розрахунок показника загального утворення відходів (Пзув) для визначення необхідності подання декларації. Також як вказує позивач, інспектором було порушено порядок оформлення матеріалів по справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин позивач просив суд визнати дій Державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища міста Києва Ільченка О.М. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду звернувся представник позивача із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача також свого права на участь у судовому засіданні не використав, до суду подав заперечення на позовну заяву.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища м. Києва Ільченком О.М. було складено Акт № 05/122а перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами відносно ТОВ «НОВА ЕРА-ЕНЕРГЕТИЧНА ГРУПА».

Згідно даного Акта вбачається, що відповідно до наказу № 1 від 05.01.15 відповідальним за охорону навколишнього середовища та поводження з відходами є заступник директора ОСОБА_1

28.04.17 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища м. Києва Ільченком О.М. було складено протокол № 01836 про адміністративне правопорушення.

З даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 82 КУпАП, яке полягає у тому, що підприємством порушено вимоги, щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення, а саме не надано у 2017 році Декларацію про відходи за формою та у порядку, встановленому КМУ. Внаслідок даного правопорушення шкода не заподіяна.

28.04.17 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища м. Києва Ільченком О.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача у розмірі 850,00 грн.

В якості доказів своїх позовних вимог позивач надав до суду Науковий звіт ДУ «Інституту громадського здоров'я ім. О.М. Марзєєва НАМН Україна» № 22/2795 від 03.08.17, з якого вбачається, що за умови гарантованого запобігання пилоутворенню на усіх етапах поводження із відходами, - золою, що утворюється у процесі спалювання деревини у твердопаливних котлах підприємства ТОВ «НОВА ЕРА-ЕНЕРГЕТИЧНА ГРУПА», цей відхід не належить до небезпечних відходів і може бути віднесено до IV класу небезпеки (токсичності).

Відповідач в поданих до суду запереченнях, просив суд відмовити у задоволенні позову, посилався на правомірність дій інспектора при винесенні оскаржуваної постанови.

Причиною спору між сторонами стало, на думку позивача, незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ст. 82 КУпАП порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення - тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 254 КУпАП Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про відходи» передбачено обов'язки суб'єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких Пзув від 50 до 1000, зобов'язані щороку подавати декларацію про відходи за формою та у порядку, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 Порядку подання декларації про відходи, затвердженого Постановою КМУ від 18 лютого 2016 року № 118 суб'єкти господарювання у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких показник загального утворення відходів становить від 50 до 1000 умовних одиниць, щороку подають декларацію про відходи (далі - декларація) за формою згідно з додатком до постанови від 18 лютого 2016 року № 118.

Декларація подається один раз на рік одночасно в паперовій та електронній формі до центру надання адміністративних послуг, який передає її відповідно до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласної, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - дозвільний орган), або через електронну систему здійснення дозвільних процедур у сфері поводження з відходами, порядок функціонування якої визначається Мінприроди, до 20 лютого року, що настає за звітним.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що при вирішення адміністративної справи уповноваженим суб'єктом має бути встановлено факт необхідності подання підприємством декларації, і лише після цього у разі її неподання, здійснити притягнення до адміністративної відповідальності.

З акту перевірки, на підставі якого у подальшому було складено протокол та постанову, не вбачається, що інспектором було встановлено факт того, що показник загального утворення відходів підприємства перебуває у діапазоні від 50 до 1000 умовних одиниць.

Відтак, не зрозуміло з яких підстав інспектором було встановлено факт необхідності подання відповідної декларації, передбаченої ч. 2 ст. 17 Закону України «Про відходи».

Разом з тим, у позовній заяві позивач вказує, що відповідач не надав можливості йому скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП). Ці дані встановлюються поясненням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при здійсненні нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.283 Кодексу про адміністративні правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте рішення по справі.

Відповідно до положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З боку відповідача суду не надано доказу на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 72-77, 241, 246, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити повністю.

Визнати дії державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища м. Києва Ільченка О.М. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 82 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп., протиправними.

Скасувати постанову № 01836 від 28.04.2017 року про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 82 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя О. В. Васильченко