Справа № 826/1263/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1263/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.10.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, третя особа - Управління Пенсійного фонду України у Києво - Святошинському районі Київської області про: визнання з 01.01.2017 неправомірним, визначений до виплати позивачу у виданій Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання від 30.08.2017 № 26 розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання у сумі 32 640,00 грн., з яких 19 200,00 грн. посадовий оклад, 13 440,00 грн. доплата за вислугу років; та зобов'язання видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, в якій вказати, що суддівська винагорода, яка враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який перебуває на відповідній посаді, станом на 01 січня 2017 року склала 65 280,00 грн., у тому числі: посадовий оклад - 38 400,00 грн., доплата за вислугу років - 26 880,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.10.2018 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не було враховано, що п. 3 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року №1774-VIII не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 08.09.2016 звільнений з посади судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Згідно копії довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці від 13 грудня 2016 року №401, виданої Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2, суддівська винагорода останньому, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01 грудня 2016 року склала 32640,00 грн, у тому числі, оклад - 19 200,00 грн, доплата за вислугу років - 13 440,00 грн.

Відповідно до копії довідки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30 серпня 2017 року №150, виданої ОСОБА_2, станом на 01 січня 2017 року його суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 32 640,00 грн, у тому числі: посадовий оклад - 19 200,00 грн, доплата за вислугу років - 13 440,00 грн, доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 0,00 грн, доплата за науковий ступінь - 0,00 грн, доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 0,00 грн, щомісячна доплата відповідно до частини 6 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» - 0,00 грн.

Не погоджуючись із відомостями, вказаними у довідці, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що при видачі позивачу довідки із зазначенням в ній посадового окладу у розмірі 19 200, 00 грн, правомірно застосувало у якості розрахункової величини цифру 1 600,00 грн, як це передбачено пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII, з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600 грн, а статтею 8 цього ж Закону встановлено, що у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня становить 3200 гривень.

Відповідно до частини 3 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Пунктом 2 частини 4 статті 133 Закону № 2453-VI передбачено, що посадові оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом судді вищого спеціалізованого суду - 1,2.

У відповідності до частини 1 статті 141 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI встановлено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини 3 статті 141 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі по тексту - Закон України від 02 червня 2016 року №1402-VIII), згідно з пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

У відповідності до пункту 2 частини 3 статті 135 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до частини 1 статті 142 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Частиною 3 статті 142 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, підпунктом 1 пункту 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII встановлено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2017 року для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до пункту 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Пунктом 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII передбачено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI.

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що з набранням чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII введено певну диференціацію як щодо визначення розміру суддівської винагороди, так і щодо розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зокрема, для суддів спеціалізованих судів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, суддівська винагорода визначається відповідно до частини 3 статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI - із врахуванням посадового окладу судді в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з коефіцієнтом судді вищого спеціалізованого суду - 1,2.

Право на отримання довічного грошового утримання відповідно до норм, визначених Законом України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, мають судді за умови проходження ними кваліфікаційного оцінювання.

У зв'язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що умовою, яка дає право особі на отримання довічного грошового утримання на підставі Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII є успішне проходження суддею кваліфікаційного оцінювання. В свою чергу, довічне грошове утримання суддів, які вийшли у відставку до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, має визначатися відповідно до Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI.

Суд першої інстанції вірно вказав, що оскільки ОСОБА_2 вийшов у відставку до набрання чинності Законом України від 02.06.2016 №1402-VIII та на час звернення до відповідача щодо видачі довідки кваліфікаційне оцінювання не проведено, то при видачі позивачу довідки із зазначенням в ній посадового окладу у розмірі 19 200, 00 грн. правомірно застосовано у якості розрахункової величини 1 600,00 грн., як це передбачено пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII.

Аналогічна правова позиція в частині визначення розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці викладена Верховним Судом у своїй постанові від 26.06.2018 у справі №803/253/17.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, зазначений обов'язок виконано, та у встановленому порядку обґрунтовано правомірність своїх дій.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, який вказав на правомірність дій відповідача, та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.10.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 26.12.2018)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук