Справа № 814/897/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/897/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О. Час і місце ухвалення: 09:54, 18.09.2018р., м.Миколаїв

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та скасування вимоги № Ю-336-17, -

В С Т А Н О В И В:

06.04.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправними дій щодо направлення до Інгульського відділу ДВС вимоги про сплату боргу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн.; зобов'язання відкликати вимогу про сплату боргу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн. з Інгульського відділу ДВС з метою закриття виконавчого провадження; скасування вимоги про сплату боргу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 18.10.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин по справі.

Апелянт зазначив, що вимога про сплату боргу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн. є неузгодженою, оскільки товариство її не отримувало у встановленому законодавством порядку. З огляду на зазначене, позивач вважає таку вимогу неправомірною, а дії відповідача щодо направлення вказаної вимоги на виконання до державного виконавця -протиправними.

Зважаючи на викладене, апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.06.2017 року Головним управлінням ДФС у Миколаївській області було винесено вимогу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн. та 10.07.2017 року направлено її на виконання до Інгульського відділу ДВС Миколаївського Управління юстиції.

28.02.2018 року державним виконавцем Інгульського відділу ДВС Миколаївського управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 55889202 про примусове виконання вимоги № Ю-336-17 від 07.06.2017 року на суму 82298,57 грн.

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, позивач посилався на те, що саме після отримання 02.03.2018 року постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, йому стало відомо про існування вимоги про сплату боргу (недоїмки) із єдиного соціального внеску в сумі 82298,57 грн.

Позивач вважає вказану вимогу Ю-336-17 від 07.06.2017 року на суму 82298,57 грн. протиправною та просить її скасувати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що відповідач має право приймати вимоги про сплату заборгованості по єдиному внеску та вказав, що згідно картки особового рахунку позивача по сплаті ЄСВ станом на 31.05.2017 року у товариства існує заборгованість зі сплати ЄСВ в сумі 141384,63 грн. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що з урахуванням вимоги Ю-336-17 від 06.01.2016 року на суму 53517,14 грн. та вимоги № Ю-336-17 від 02.02.2017 року на суму 5568,92 грн., відповідач правомірно прийняв вимогу на суму різниці 82 298,57 грн., тому вимога скасування не підлягає.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. (п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно ч.4 ст.8 Закону №2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Облік нарахованих і сплачених сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється контролюючим органом в інтегрованій картці платника, що відкривається за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або несплачена у строки, встановлені цим законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об'єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами встановлена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року №449 (далі - Інструкція №449).

Згідно із вимогами Закону №2464-VI та Інструкції №449 на платника покладено обов'язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до абз.3 ч.8 ст.9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно п.п. 1, 2 розділу VI Інструкції №449 до платників, які не виконали визначені Законом обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно ч.4 ст.25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Приписами ст.25 Закону №2464-VI та пункту 3 Розділу VI Інструкції №449 визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера «У» (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу (п. 4 Розділу VI Інструкції №449).

Згідно п.7 розділу VI Інструкції №449 якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, то після проходження відповідної процедури узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Згідно картки особового рахунку позивача по сплаті ЄСВ станом на 31.05.2017 року у товариства існувала заборгованість зі сплати ЄСВ в сумі 141 384,63 грн.

Представник відповідача суду пояснив, що у червні 2017 року на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» була направлена вимога на суму 141384,63 грн., тобто на всю суму боргу по сплаті єдиного внеску, штрафів та пені.

Представник позивача не заперечував, що товариством 23.06.2017 року було отримано вимогу № Ю-336-17 від 07.06.2017 року на суму 141384,63 грн., яка не була оскаржена товариством.

В свою чергу, представник позивача наполягав на тому, що вимогу про сплату боргу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн. товариство не отримувало та не узгоджувало в установленому законом поряду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно ч.4 ст.25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

При цьому, даною нормою Закону визначено, що у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Таким чином, чинним законодавством наділено платника єдиного внеску безумовним правом на узгодження вимоги про сплату боргу з єдиного внеску або оскарження її до суду, і лише якщо особою не вчинено вказаних дій та не сплачено визначеної суми недоїмки податковий орган має право надсилати таку вимогу на виконання до підрозділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи встановлено, що Головним управлінням ДФС у Миколаївській області було надіслано товариству з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» лише вимогу про плату недоїмки №Ю-336-17 від 07.06.2017 року на суму 141384,63 грн., що підтверджується корінцем вказаної вимоги та рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення із відміткою про отримання (а.с. 16, 18). Зазначене не заперечується і представником відповідача.

В свою чергу, вимога про сплату боргу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн. не направлялась відповідачем на адресу ТОВ «Ніконджитбудсервіс».

Зазначене, на думку суду апеляційної інстанції, позбавило позивача права узгодити вказану суму недоїмки у встановленому порядку або оскаржити її до суду.

Таким чином, Головним управлінням ДФС у Миколаївській області було порушено вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та не дотримано порядку формування та вручення вимоги про сплату боргу з єдиного внеску позивачу, у зв'язку з чим вказана вимога про сплату боргу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн. не може вважатись правомірною та підлягає скасуванню.

Крім того, приписами Закону №2464-VI чітко визначено випадки, коли податковий орган має право надсилати вимогу про сплату боргу (недоїмки), яка є виконавчим документом, до підрозділу державної виконавчої служби.

Як вже зазначалось, таке право податковий орган набуває лише у разі, якщо платник єдиного внеску не узгодив вимогу, не оскаржив її до суду або не сплатив визначену у ній суму боргу. В іншому разі податковий орган позбавлений права надсилати таку вимогу на виконання до підрозділу державної виконавчої служби.

В даному випадку відповідачем не було дотримано вимог ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та направлено вимогу про сплату боргу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн. до Інгульського відділу ДВС навіть не повідомивши про її прийняття позивача, що грубо порушує права та інтереси позивача та є неприпустимим.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ «Ніконджитбудсервіс» про визнання протиправними дій відповідача щодо направлення до Інгульського відділу ДВС вимоги про сплату боргу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання ГУ ДФС у Миколаївській області відкликати вимогу про сплату боргу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн. з Інгульського відділу ДВС з метою закриття виконавчого провадження, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно п. 6 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року №449, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо, зокрема, вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, скасування вимоги про сплату боргу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн. в судовому порядку є достатнім та ефективним способом відновлення порушених прав позивача, за яким така вимога вже буде вважатись відкликаною, а тому відсутня необхідність додаткового визначення у судовому рішення про її відкликання.

З огляду на зазначене, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем не доведено правомірності прийняття вимоги про сплату боргу №Ю-336-17 на суму 82298,57 грн. та дій по її направленню на виконання до Інгульського відділу ДВС.

Відповідно до ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального права, а тому, у відповідності до ст. 317 КАС України, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, під час подання позовної заяви та апеляційної скарги товариством з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» було сплачено судовий збір в розмірі 13 215 грн, що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи (а.с.4, 37, 143).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що сплачений позивачем під час подання позовної заяви та апеляційної скарги судовий збір в розмірі 8810 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, а саме Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-336-17 від 07.06.2017 року на суму 82298,57 грн.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-336-17 на суму 82298,57 грн. до Інгульського відділу Державної виконавчої служби.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» (54031, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 128, ) судовий збір в сумі 8810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук