Справа № 520/9325/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 р. № 520/9325/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (63736, АДРЕСА_1; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) до Управління Виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Харківській області (61200, м. Харків, м-н Конституції, 1, Палац праці, 3-й під., 4 поверх; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- Зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити лікарняні - допомогу по вагітності та пологам за листками непрацездатності АГЦ № 870955 за період з 20.06. 2017 року по 23.10 2017 року та АГЦ №944132 за період з 24.10. 2017 року по 06.11. 2017 року .

- Стягнути з відповідача витрати, пов'язані зі слуханням справи в суді - правові послуги адвоката в сумі 2000 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 704,80 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що являється фізичною особою - підприємцем, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААВ № 632600; систематично вносить обов"язковий єдиний соціальний внесок. Згідно листків непрацездатності серії АГЦ № 870955 від 20 червня 2017 року знаходилась на лікарняному по 23 .10. 2017 року - 126 днів, а потім додатково 14 днів за лікарняним серії АГЦ №944132 3 24.10.2017 року по 6 .11. 2017 року у зв'язку з ускладненнями пологів.

Зазначає, що до теперішнього дня допомогу по вагітності та пологам вона від відповідача не отримала. Позивач повідомила суду про те, що вона зверталась листом до відповідача про виплату їй матеріального забезпечення по вагітності та пологам, проте у виплаті лікарняних їй було відмовлено.

Вважає, що відповідач допустив бездіяльність у зв'язку з чим його необхідно зобов'язати нарахувати та виплатити позивачу лікарняні у зв'язку з вагітністю та пологами.

Ухвалою суду від 29.10.2018 відкрито спрощене провадження по справі, в задоволенні клопотання позивачу у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції - відмовлено.

Відповідачем на виконання вимог ухвали суду через канцелярію суду 14.11.2018 року подано відзив на позовну заяву та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з тих підстав, що: по-перше, позивачем пропущений строк на звернення до адміністративного суду, оскільки про те, що у наданні допомоги відмовлено, ФОП ОСОБА_1 було відомо ще 17.11.2017; по-друге, у порушення п. 11 ч.5 ст. 160 КАС України, ОСОБА_1 надано письмове підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, яке не відповідає дійсності, чим вводить суд в оману. Так, 15.02.2018 Куп'янським міськрайонним судом Харківської області відкрито провадження у справі №628/291/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» РФ «Південна залізниця» ВПФ «Куп'янська дирекція залізничних перевезень», третя особа на боці відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, про зобов'язання здійснити перерахунок розміру допомоги по вагітності та пологах за л/н АГЦ № 870955 та л/н АГЦ № 944132. Тобто, з тим самим предметом та з тих самих підстав. Розгляд по вищезазначеній цивільній справі триває; по-третє, з наданої копії довіреності представника позивача ОСОБА_2, вбачається, що право підпису адміністративного позову у представника відсутнє, оскільки йому не надано право підписувати позовні заяви.

У наданому відзиві на позов, зокрема, зазначає, що у роботодавцем - ПАТ «Українська залізниця» РФ «Південна залізниця» ВПФ «Куп'янська дирекція залізничних перевезень» - позивачу було нараховано та виплачено допомогу по вагітності та пологах на підставі л/н АГЦ № 870955 - 17 098,20 грн. та на підставі л/н АГЦ № 944132 - 1899,20 грн., перерахування коштів ОСОБА_1 здійснено 17.07.2017 та 11.09.2017. Управлінням Виконавчої дирекції Фонду було здійснено фінансування роботодавця, щодо зазначеної допомоги: 17 098,20 грн. - проведено 14.07.2017, згідно платіжного доручення № 2594; 1899,80 грн. - проведено 14.09.2017, згідно платіжного доручення № 1824 (лист від 30.11.2017 № 13.03-17-2703). Таким чином, ОСОБА_1 отримала допомогу по вагітності та пологах своєчасно та у повному обсязі, у відповідача за таких обставин не виникає обов'язку вдруге такі ж суми виплачувати позивачу. Також зазначає, що позивач не надала лист від 17.11.2017 № 01-37-331 та лист 26.01.2018 № 01-37-55 до позовної заяви, але не зазначила у позові конкретної дати звернення до Фонду вперше. Відповідь Куп'янського відділення від 25.09.2018 № 19.02-15/574, на яку посилається ОСОБА_1 у позові, була вже третім листом, який отримала позивач за період з 17.11.2017 по 24.10.2018. Такими діями позивач свідомо ввела суд в оману, приховуючи пропуск строку на звернення до адміністративного суду та суттєві обставини, що стосуються позовних вимог. Наведене вище спростовує твердження позивача щодо бездіяльності відповідача.

Просить суд відмовити задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Через канцелярію суду позивачем 21.11.2018 року подано відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із доводами відповідача та зазначає, що саме незгода з трактуванням норм Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» фахівцями Фонду змусила її звернутися до суду, бо вважає, що ніяких обмежень щодо виплати допомоги по вагітності та пологам для жінок фізичних осіб - підприємців, які ще й працюють за трудовими договорами, у вищезазначеній законодавчій нормі не має. Така позиція Фонду, коли особа має зобов'язання сплачувати страхові внески, а у випадку настання страхового випадку Фонд, шляхом трактування відповідних законодавчих норм, знайде причину відмовити у страховій виплаті, на погляд позивача, дискредитує саму систему соціального страхування, бо принципи страхування будуються саме на можливості отримання страхової виплати при настанні страхового випадку, за умови сплати страхових внесків, і чим більшими (до певних обмежень) є страхові внески, тим більшою є страхова сума (що також має максимальну величину).

Відповідно до положень ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.1 ст.262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Стосовно клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду щодо строків звернення позивача із означеним позовом до суду, суд зазначає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначені норми закону визначають, що за загальним правилом, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, приписами ч. 1 ст. 122 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, оскільки суд не вбачає наявність підстав для неможливості поновлення позивачу процесуального строку та для забезпечення права позивача в доступі до правосуддя, суд вважає за можливе поновити позивачу процесуальний строк, встановлений законом, для звернення до суду із означеним позовом.

Стосовно клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із наявністю спору з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд зазначає наступне.

Так, відповідачем повідомлено суд про те, що Куп'янським міськрайонним судом Харківської області відкрито провадження у справі №628/291/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» РФ «Південна залізниця» ВПФ «Куп'янська дирекція залізничних перевезень», третя особа на боці відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, про зобов'язання здійснити перерахунок розміру допомоги по вагітності та пологах за л/н АГЦ № 870955 та л/н АГЦ № 944132. Як зазначає відповідач, позов подано з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд зауважує, що зазначені обставини позивачем під час подання означеного позову суду повідомлені не були.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2018 року відкрито провадження по справі №628/291/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрзалізниця» філія - Регіональна філія «Південна залізниця», підрозділ філії - Виробничий підрозділ «Куп'янська дирекція залізничних перевезень» керівник ОСОБА_2, третя особа: Куп'янське відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Харківській області про стягнення недоплаченого заробітку, допомоги по вагітності та пологам, моральної шкоди у зв'язку з порушенням права.

Проте, у справі №628/291/18 спір виник між позивачем та ПАТ «Українська залізниця» РФ «Південна залізниця» ВПФ «Куп'янська дирекція залізничних перевезень», третя особа на боці відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, в той час як у справі № 520/9325/18 крім зобов'язання відповідача здійснити перерахунок розміру допомоги по вагітності та пологах за л/н АГЦ № 870955 та л/н АГЦ № 944132 оскаржується також і бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, тобто, у зазначених справах предмет позову та відповідачі не є тотожними.

Враховуючи викладене вище, спір у справі № 820/3181/18 не можна вважати таким, що виник з тих самих підстав, між тими самими сторонами, що й у справі № 820/167/16, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі № 820/3181/18 за п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Щодо тверджень відповідача, що позов підписано особою, яка не має на те відповідних повноважень, оскільки у довіреності від 22.07.2017 серія НМЕ № 950580, наведено вичерпний перелік документів які може підписувати ОСОБА_2 від імені довірителя. На думку відповідача, права представника не містять повноважень ОСОБА_2 на підписання позовної заяви.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача та зазначає наступне:

Так, з огляду на зміст зазначеної довіреності (а.с. 20) вбачається, що довіритель ОСОБА_1 - позивач по справі, зокрема, уповноважує ОСОБА_2 представляти її інтереси у судових органах, з усіма правами, які надаються законом позивачу. Тобто, представнику позивача за дорученням, з огляду на приписи, передбачені статтями 44, 47, надано процесуальне право подавати та підписувати позов від імені позивача - ОСОБА_1.

З огляду на вищенаведені обставини суд не вбачає достатніх підстав для залишення позовної заяви без розгляду, через що відповідачу у задоволенні заявленого клопотання належить відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських формувань від 07.03.2014 року, зареєстрована як фізична особа-підприємець (а.с. 9).

Судовим розглядом також встановлено, що ОСОБА_1 на час настання страхового випадку (вагітність та пологи з 26.06.2017) працювала на умовах трудового договору у ПАТ «Українська залізниця» РФ «Південна залізниця» ВПФ «Куп'янська дирекція залізничних перевезень».

Згідно листків непрацездатності серії АГЦ № 870955 від 20 червня 2017 року позивач знаходилась на лікарняному по 23 .10. 2017 року - 126 днів , а потім додатково 14 днів за лікарняним серії АГЦ №944132 3 24.10.2017 року по 06 .11. 2017 року у зв'язку з ускладненнями пологів (а.с. 14-15).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 08.11.2017 вперше звернулась то Куп'янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (далі - Куп'янське відділення) із заявою про надання роз'яснення щодо отримання допомоги по вагітності та пологах на підставі листків непрацездатності серія АГЦ № 870955, виданому ОСОБА_1 за період з 26.06.2017 по 23.10.2017 та серії АГЦ № 944132, виданому ОСОБА_1, за період з 24.10.2017 по 06.11.2017.(далі - л/н АГЦ 870955 та л/н АГЦ №944132).

17.11.2017 позивачем отримано відповідь Куп'янського відділення (лист від 17.11.2017р. за № 01-37-331), в якому заявника повідомлено, що нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105 (далі - Закон № 1105), в редакції, яка діяла на момент спірних відносин, не передбачено надання фізичній особі підприємцю, яка перебуває у трудових відносинах, матеріальне забезпечення.

Із змісту наданої ОСОБА_1 відповіді вбачається, що позивача було повідомлено про те, що фізичним особам підприємцям, які одночасно працюють у роботодавців на умовах трудового договору (контракту), допомога по вагітності та пологах надається лише за основним місцем роботи та за сумісництвом.

Проте, 11.01.2018 ОСОБА_1 знову звернулась до Куп'янського відділення та наддала заяву - розрахунок від 10.01.2018 із проханням здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення: по вагітності та пологах за л/н АГЦ № 870955 та л/н АГЦ №944132.

26.01.2018 Куп'янським відділенням позивачу надана відповідь (лист від 26.01.2018 № 01-37-55), в якій зазначалось, що нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23/09.1999 № 1105, в редакції, що діяла на момент спірних відносин, не передбачено надання фізичній особи підприємцю, яка перебуває у трудових відносинах, матеріальне забезпечення.

04.09.2018 позивач знову звернулась до Куп'янського відділення із заявою - розрахунком від 04.09.2018 та з проханням здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення: по вагітності та пологах за л/н АГЦ № 870955 та л/н АГЦ №944132, тобто на підставі тих самих листів непрацездатності, що були зазначені в заяві - розрахунку від 10.01.2018.

29.09.2018 позивачем отримана відповідь Куп'янського відділення (лист від 26.01.2018 № 01-37-55) аналогічного змісту, яка надавалась позивачу листом від 26.01.2018 № 01-37-55.

Позивач, вважаючи, що вона як фізична особа - підприємець має право на отримання допомоги по вагітності та пологам саме від відповідача , так як систематично оплачувала єдиний страховий внесок як підприємець, тому має право на отримання лікарняних від відповідача, що передбачено ст. 26 ч.2 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», не погоджуючись із діями відповідача, звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV від 23.09.1999р. (станом на час виникнення страхового випадку) (далі - Закон № 1105).

Загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї за рахунок бюджету Фонду соціального страхування України, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 16 Закону № 1105 застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону № 1105 визначено, що за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: 1)допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); 2)допомога по вагітності та пологах; 3)допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві); 4)оплата лікування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1105, в редакції, що діяла на момент спірних відносин, страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону № 1105 особи, які забезпечують себе роботою самостійно (займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, в тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок), мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону за умови сплати страхових внесків до Фонду згідно із законом.

Застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на матеріальне забезпечення відповідно до цього Закону в таких розмірах: 1) допомога по тимчасовій непрацездатності - виходячи з нарахованої заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, але в розрахунку на місяць не вище за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом у місяці настання страхового випадку; 2) допомога по вагітності та пологах - виходячи з нарахованої заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, але в розрахунку на місяць не вище двократного розміру мінімальної заробітної плати та не менше за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом у місяці настання страхового випадку.

Статтею 21 Закону № 1105 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем або нею страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

Період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримання виплат за окремими видами соціального страхування, крім пенсій усіх видів (за винятком пенсії по інвалідності), включається до страхового стажу як період, за який сплачено страхові внески виходячи з розміру мінімального страхового внеску.

Відповідно до п. 2 Порядку, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 03.04.2012 року № 16, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2012 року за № 923/21235 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок) призначення та виплата застрахованим особам матеріального забезпечення здійснюються районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду за місцем обліку ліквідованого підприємства, установи, організації чи припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що має найманих працівників, як страхувальника на підставі наказу керівника робочого органу Фонду.

Відповідно до 3.1 Порядку підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Аналогічні положення закріплені в ч.1 ст. 31 вказаного Закону №1105.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Отже фізичні особи-підприємці мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до Закону N 1105 за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за умови сплати єдиного внеску.

Так, фізичним особам - підприємцям за рахунок коштів Фонду допомога по вагітності та пологах надається у розмірі, визначеному в ст. 26 Закону N 1105, а саме: у розмірі 100 відсотків середнього доходу, обчисленого у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу.

Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів, розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Враховуючи вищезазначене, допомога по вагітності та пологах надається фізичній особі - підприємцю за страховим випадком «вагітність та пологи» за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за умови настання зазначеного страхового випадку під час перебування фізичної особи в статусі підприємця та сплати єдиного соціального внеску в розмірі та строки, визначені Законом N 2464, а також подачі заяви-розрахунку до робочого органу Фонду. У такому випадку допомога по вагітності та пологах обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів за період, зазначений у листку непрацездатності.

За правилами ч. 1 ст. 30 Закону № 1105, в редакції, що діяла на момент спірних відносин, матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомоги по вагітності та пологах, які надаються за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України).

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI із змінами та доповненнями, основне місце роботи - місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, де знаходиться (оформлена) його трудова книжка, до якої вноситься відповідний запис про роботу.

Вищезазначеними нормами наведено вичерпний перелік умов надання матеріального забезпечення за Законом № 1105.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-УІІІ, який набрав чинності 11.10.2017, внесено зміни до ч. 1 ст. 18 та викласти в новій редакції: страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, «...», фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Суд зазначає, що частину 1 статті 30 доповнено наступним абзацом: допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) та за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, враховуючи зазначене, право отримувати допомогу по вагітності та пологах одночасно за основним місцем роботи та як фізична особа підприємець застраховані особи набули з 11.10.2017 року.

Судом встановлено, що страховий випадок з позивачем стався 20.06.2017, тому у даному випадку застосовуються норми Закону № 1105, що діяли станом на 20.06.2017.

Як встановлено під час судового розгляду справи, ОСОБА_1 на час настання страхового випадку (вагітність та пологи з 26.06.2017) працювала на умовах трудового договору у ПАТ «Українська залізниця» РФ «Південна залізниця» ВПФ «Куп'янська дирекція залізничних перевезень» (Роботодавець).

Роботодавцем позивачу була нарахована та виплачена допомога по вагітності та пологах на підставі л/н АГЦ № 870955 - 17 098,20 грн. та на підставі л/н АГЦ № 944132 - 1899,20 грн., перерахування коштів ОСОБА_1 здійснено 17.07.2017 та 11.09.2017 (лист від 27.11.2017 № 2833).

Відповідачем здійснено фінансування роботодавця, щодо зазначеної допомоги:

17 098,20 грн. - проведено 14.07.2017, згідно платіжного доручення № 2594; 1899,80 грн. - проведено 14.09.2017, згідно платіжного доручення № 1824 (лист від 30.11.2017 № 13.03-17-2703).

Зазначені обставини підтверджуються відповідними доказами.

Так, листом № 2833 від 27.11.2017 року Виробничий підрозділ «Куп'янська дирекція залізничних перевезень» філії «Південна залізниця» ПАЇ «Укрзалізниця» на запит начальника Куп'янського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області стосовно виплати допомоги ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) повідомила, що їй була призначена та виплачена допомога по вагітності та пологах за листом непрацездатності серії АГЦ №870955 з 20.06.2017 по 23.10.2017 в сумі 17098,20 грн., за листом непрацездатності серії АГЦ № 944132 з 24.10.2017 по 06.11.2017 сумі 1899,20 грн., перерахування коштів працівнику відповідно відбулось 17 липня 2017 року та 11 вересня 2017 року.

Крім того, Харківське міське відділення Управління виконавчої дирекції фонду в Харківській області листом № 13.03-17-2703 від 30.11.2017 року повідомило Куп'янське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про те, що згідно заяв - розрахунків, поданих регіональною філією «Південна залізниця ПАТ «Українська залізниця» ():

- від 07.07.2017 - фінансування допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 ( ІНН НОМЕР_1) по листку непрацездатності серія АГЦ № 870955 за період з 20.06.2017 по 23.10.2017 було проведено 14.07.2017 року згідно платіжного доручення №2594 на суму 17098,20 грн.;

- від 06.09.2017- фінансування допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 ( ІНН НОМЕР_1) по листку непрацездатності серія АГЦ № 944132 за період з 24.10.2017 по 06.11.2017 було проведено 14.09.2017 року згідно платіжного доручення №1824 на суму 1899,80 грн.

Отже, за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 отримала допомогу по вагітності та пологах своєчасно та у повному обсязі.

Таким чином, позивач мала право отримати допомогу за основним місцем роботи і вона своїм правом скористалась, отримавши допомогу на ПАТ «Українська залізниця» РФ «Південна залізниця» ВПФ «Куп'янська дирекція залізничних перевезень».

У свою чергу суд також зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено отримання допомоги двічі за одним і тим же самим листком непрацездатності.

У відповідності зі ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (63736, АДРЕСА_2; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) до Управління Виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Харківській області (61200, м. Харків, м-н Конституції, 1, Палац праці, 3-й під., 4 поверх; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскільки суддя Шляхова О.М. перебувала у відпустці з 03.12.2018 року по 24.12.2018 року, повний текст рішення підписано суддею у перший робочий день 26 грудня 2018 року.

Суддя Шляхова О.М.