Справа № 2340/3222/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3222/18 Суддя (судді) першої інстанції: Руденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Черкаської міської ради, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 22 лютого 2018 року №2-3053 «Про відмову в передачі земельної ділянки у власність по вул.Грибній громадянці ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка)».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 22 лютого 2018 року №2-3053 про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Грибній та відмову у передачі ОСОБА_2 земельної ділянки по вул.Грибній площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_1) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зобов'язано Черкаську міську раду винести на розгляд наступної чергової сесії міської ради питання про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки по вул.Грибній та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Грибній ОСОБА_2, зобов'язано Черкаську міську раду винести на розгляд наступної чергової сесії міської ради питання щодо передачі у власність земельної ділянки по вул.Грибній площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та прийняти рішення про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки по вул.Грибній площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_1) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції винесено при неправильному застосування судом норм матеріального та процесуального права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що спірні правовідносини є приватноправовими та підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, крім того, суд першої інстанції втрутився в дискреційні повноваження відповідача.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавала, в суді першої інстанції її позиція обґрунтовувалась тим, що нею неодноразово подавались документи до відповідача з метою отримання у власність земельної ділянки по вул.Грибній площею 0,1000 га, однак відповідач ігнорував вимоги Конституції і законів України та відмовляв у передачі вказаної земельної ділянки у власність позивача, незважаючи на численні судові рішення з вказаного питання, які набрали законної сили.

Сторони, будучі повідомлені про день, час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2015 року ОСОБА_2 подала до Черкаської міської ради заяву про наміри виготовлення проекту землеустрою щодо відведення та отримання у приватну власність земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Черкаси, вул. Грибна»; до заяви були додані всі документи, передбачені ст.118 ЗК України.

15 червня 2015 року за вхідним №3332-2 позивач письмово повідомила відповідача про використання права на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та надано договір на виконання робіт із землеустрою.

Відповідно до висновку Управління планування та архітектури Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради від 28 липня 2015 року за вихідним №4569-з розглянуто проект землеустрою та погоджено його з можливістю відведення вказаної земельної ділянки у власність.

Згідно з висновком Управління Держземагентства у Черкаському районі від 12 серпня 2015 року за вихідним №31-28-0.5-3340/2-15 розглянуто проект землеустрою та погоджено його з можливістю відведення вказаної земельної ділянки у власність.

Також проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки включає всі документи та матеріали передбачені ч.3 ст.50 Закону України «Про землеустрій» в тому числі відповідно до акту встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), межових знаків та погодження меж землекористування від 27 липня 2015 року межі землекористування згідно з кресленнями погоджено Управлінням земельних ресурсів та землеустрою Черкаської міської ради.

На підставі вказаного проекту землеустрою, відповідно до ст.791 ЗК України, п.111 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 сформовано вище вказану земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий №:02:020:0671.

Наведені обставини встановлені постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 13 жовтня 2015 року у справі №712/10782/15-а (а.с.15), що вступила в законну силу 26 жовтня 2015 року, якою Черкаську міську раду було зобов'язано винести на розгляд наступної чергової сесії ради питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м.Черкаси, вул.Грибна, кадастровий №:02:020:0671.

19 листопада 2015 року Черкаською міською радою було прийнято рішення №2-1803 про відмову позивачу у наданні вказаної земельної ділянки у власність.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2015 року у справі №712/13502/15-а (а.с.18), що набрала законної сили 12 січня 2016 року, визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 19 листопада 2015 року №2-1803 та зобов'язано Черкаську міську раду розглянути заяву ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою та надати земельну ділянку у власність відповідно до ч.9 ст.118 ЗК України.

На виконання вказаної постанови Черкаською міською радою прийнято рішення від 17 березня 2016 року №2-393, яким позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та наданні у власність спірної земельної ділянки.

За наслідком оскарження вказаного рішення відповідача в судовому порядку, постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 07 лютого 2017 року у справі №712/6162/16а (а.с.21), яка набрала законної сили 20 лютого 2017 року, визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 17 березня 2016 року №2-393 та зобов'язано Черкаську міську раду розглянути заяву ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки відповідно до ч.9 ст.118 ЗК України.

15 лютого 2017 року позивач звернулась до Черкаської міської ради через Центр надання адміністративних послуг департаменту управління справами із заявою вх.№9534-з (а.с.23) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Черкаси, вул. Грибна та надання вказаної земельної ділянки у власність.

Рішенням другої сесії Черкаської міської ради №2-3053 від 22 лютого 2018 року (а.с.27) відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Грибній та у передачі позивачу земельної ділянки по вул.Грибній площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_1) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Не погоджуючись з вказаною відмовою у затвердженні проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що лише ст.118 ЗК України врегульовує спірні правовідносини, інші правові норми не передбачають підстави відмови у затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки, а тому рішення сесії Черкаської міської ради №2-3053 від 22 лютого 2018 року про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та надання її у власність позивача є протиправним та підлягає скасуванню і враховуючи, що позивач з метою відновлення порушеного права тричі зверталась до Соснівського районного суду м. Черкаси, постановами якого рішення сесій Черкаської міської ради були скасовані, однак порушене право позивача не було відновлено, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та для ефективного захисту прав позивача застосувати належний захист порушеного права, а саме: зобов'язати Черкаську міську раду винести на розгляд наступної чергової сесії міської ради питання про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки по вул.Грибній та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передачу земельної ділянки по вул. Грибній площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_1) безоплатно у власність позивача для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів дійшла наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, який є складовою земельного законодавства, що регулює суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно з п.«б» ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Частиною 9 ст.118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

В той же час, проект щодо відведення спірної земельної ділянки погоджено Управлінням планування та архітектури Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради від 28 липня 2015 року за вихідним №4569-з та Управлінням Держземагентства у Черкаському районі від 12 серпня 2015 року за вихідним №31-28-0.5-3340/2-15, наведені обставини встановлено у постанові Соснівського районного суду м.Черкаси від 13 жовтня 2015 року у справі №712/10782/15-а (а.с.15), що набрала законної сили 26 жовтня 2015 року, та в розумінні ч.4 ст.78 КАС України такі обставини доказуванню не підлягають.

Таким чином, у відповідача були відсутні законні підстави для прийняття рішення про відмову в передачі земельної ділянки по вул.Грибній у власність позивачу.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на не підсудність даного спору суду адміністративної юрисдикції, оскільки відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №826/5737/16, Міськрада під час прийняття спірного рішення про відмову позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність здійснювала владні управлінські функції, оскільки в цих правовідносинах орган місцевого самоврядування реалізовував свої контрольні функції у сфері управління діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Аналогічну правову позицію Велика Палата Верховного Суду висловила 21 березня 2018 року у справі № 536/233/16-ц.

У даній справі відсутні обставин прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу у власність чи в оренду іншим особам земельної ділянки, стосовно якої позивач порушував питання перед відповідачем, а тому в рамках даної справи відсутній спір, який виникає з цивільних правовідносин, і дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення Черкаської міської ради, яка у межах спірних відносин діє як суб'єкт владних повноважень, що свідчить про поширення на цю справу юрисдикції адміністративного суду.

Щодо посилання апелянта на втручання суду у дискреційні повноваження відповідача, колегія суддів зазначає, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ст.2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

В той же час, адміністративний суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити конкретні дії лише за умови, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб'єкта владних повноважень за законом не існує.

Беручи до уваги, що судом встановлено дотримання позивачем передбачених законодавством вимог при подання заяви про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, враховуючи відсутність визначених законодавством підстав для прийняття відповідачем рішення про відмову у задоволенні вказаної заяви, з огляду на визначений Земельним кодексом України імперативний обов'язок відповідача прийняти рішення про передачу відповідної земельної ділянки у власність в разі відсутності підстав для відмови, та беручи до уваги, що відповідач ігнорує висновки, викладені в судових рішеннях, що набрали законної сили, безпідставно порушує права позивача на одержання безоплатно у власність земельної ділянки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог, з метою повного та ефективного захисту прав та інтересів позивача, та задовольнити позов шляхом зобов'язання відповідача прийняти єдині можливі в даному випадку рішення, а саме про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Грибній ОСОБА_2 та про передачу їй земельної ділянки по вул.Грибній площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_1) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), шляхом дотримання передбаченої законодавством процедури із винесенням цих питань на розгляд наступної чергової сесії міської ради.

Задоволення позовних вимог шляхом лише визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 22 лютого 2018 року №2-3053 не забезпечить повноцінного виконання судом завдання адміністративного судочинства, яке полягає у ефективному захисті прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, враховуючи, що такі порушення з боку відповідача набули систематичного характеру.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Черкаської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 22 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма