Справа № 335/12579/18
Суддя: Ходько В. М.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Ходька В.М., за участі секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_2, до сержанта поліції шостої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Національної поліції України ОСОБА_3, третя особа - Управління патрульної поліції в Харківській області Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності учасників справи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії сержанта поліції шостої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_3 щодо складання постави серії ЕАБ № 663947 від 14.10.2018 року якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та скасувати вказану постанову. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він не вчиняв інкриміноване йому правопорушення, крім того, сержантом поліції шостої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_3 під час розгляду та винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення були допущенні суттєві порушення норм КУпАП. Зокрема, інспектором поліції не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, до постанови про накладення адміністративного стягнення не додано жодних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, відсутні посилання на такі докази.

В судове засідання позивач та його представник не зявились, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач та третя особа у судове засідання не зявилися, про дату та місце розгляду справи були повідомлені завчасно належним чином, відзиву на позовну заяву, пояснень, а також матеріалів фото та відео зйомки фіксації правопорушення до суду не надали.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить такого висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом було встановлено, що 14.10.2018 року відповідачем, сержантом поліції шостої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 була винесена постанова серії ЕАВ № 663947, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за те, що 14.10.2018 року о 08:49:06 (площа Театральна, 2, м. Харків) водій порушив вимоги дорожнього знак 3.2 вїзд механічних транспортних засобів заборонено, порушив п.8.4.в. Правил дорожнього руху порушення вимог заборонних знаків (а.с.6).

Відповідно до ст.ст.245, 251, 279, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинен зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 283 КУпАП передбачено, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім вказаних даних, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З оскаржуваної постанови, винесеної відповідачем, вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглянута за місцем його вчинення, а саме площа Театральна, 2, м. Харків, без складення протоколу про адміністративне правопорушення, до постанови не додано жодного доказу та не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (за наявності).

Незаконність винесеної відповідачем постанови про накладання адміністративного стягнення позивач обґрунтовує тим, що він не вчиняв вказане в ній адміністративне правопорушення і жодних доказів, що підтверджують вчинення ним правопорушення немає. У постанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 14.10.2018 року відсутні посилання на такі докази.

Вирішуючи питання законності спірної постанови, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010). Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.ст.9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В порушення вищевказаних вимог відповідач не подав відзиву на позов та не надав суду будь-яких об'єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, тому суд вважає, що відповідач не дотримав порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлений статтею 279 КУпАП, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винуватий позивач в його вчиненні, фактичні обставини справи не встановив, належних та допустимих доказів на їх підтвердження не зібрав та не оцінив, доводи позивача не перевірив, в постанові належним чином не обґрунтував свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідних доказів не навів, у зв`язку з чим прийняте ним рішення про накладання адміністративного стягнення є незаконним та необґрунтованим і не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, тому суд вважає необхідним його скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Інші доводи адміністративного позову, за вказаних обставин не мають суттєвого значення для скасування рішення суб'єкта владних повноважень та не потребують детальної відповіді на кожен з них.

Позивач обґрунтовуючи обраний спосіб захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, посилається на положення ст.245 КАС України, яка містить загальні норми щодо повноважень суду при вирішенні справи, в той же час ч. 3 ст. 286 КАС України, яка містить спеціальні норми щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень з притягнення до адміністративної відповідальності, передбачено, що за наслідками розгляду справи вказаної категорії місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, тому саме таке рішення слід ухвалити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 245, 268, 276, 278, 279, 283 КУпАП, ст.ст.2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 663947 від 14.10.2018 року у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, винесену сержантом поліції шостої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя В.М. Ходько