Справа № 815/2054/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2054/18

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Бойка А.В., Шевчук О.А.,

при секретарі Іщенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення 30.05.2018р.) по справі за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Одеській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

02.05.2018 року ГУ НП в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, в якій просило суд:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу ПВР управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 щодо накладення штрафу у розмірі 5100 грн. по виконавчому провадженні ВП №55221396 від 10.04.2018 року;

- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ПВР управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 від 10.04.2018 року про накладення штрафу в сумі 5100 грн. по виконавчому провадженню ВП №55221396.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова державного виконавця є необґрунтованою та прийнята передчасно, оскільки державним виконавцем не було враховано усіх обставин справи та безпідставно накладено штраф за невиконання виконавчого документу, так як, як зазначає позивач, він об'єктивно не в змозі виконати судове рішення без відповідного звернення стягувача у встановленому наказом МВС України №4 від 11.01.2016р. порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року адміністративний позов ГУ НП в Одеській області задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 щодо накладення штрафу в розмірі 5100 грн. у ВП № 55221396 від 10.04.2018. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області 26.07.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник відповідача (т.б. апелянта) з невідомих причин не зявився, про день, час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений.

Представник позивача в судове засідання суду 2-ї інстанції прибув та у звязку з неявкою апелянта, надав заяву про розгляд даної справи без його участі або в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судами обох інстанцій встановлені наступні обставини справи.

04.05.2017 року та 31.05.2017 року до ГУ НП в Одеській області надійшли заяви ОСОБА_2 щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням ним травми (ІІ група інвалідності) при проходженні служби в органах внутрішніх справ.

Однак, ГУ НП в Одеській області своїми листами від 22.05.2017 року (вих. №14/1-С-540) та від 16.06.2017 року (№14/1-С-587) відмовило ОСОБА_2 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, мотивуючи тим, що Законом України «Про Національну поліцію» призначення та виплата одноразової грошової допомоги поліцейським, втрата працездатності яких пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, - не передбачена.

Не погодившись із вищезазначеним, ОСОБА_2 звернувся за судовим захистом до Одеського окружного адміністративного суду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29.08.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправними дії ГУ НП в Одеській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги. Зобов'язано ГУ НП в Одеській області вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_2, як інваліду ІІ групи, захворювання якого пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, одноразової грошової допомоги відповідно до «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» (затв. наказом МВС України №4 від 11.01.2016р.) за його заявою та прийняти відповідне рішення.

Вищезазначена постанова набрала законної сили та 17.11.2017 року Одеським окружним адміністративним судом позивачу (стягувану) був виданий виконавчий лист №815/3351/17.

22.11.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження ВП №55221396. Копію зазначеної постанови направлено до ГУ НП в Одеській області, яка надійшла на адресу головного управління 05.12.2017р. вх. №11163.

13.12.2017 року за вих. №20/4047 ГУ НП в Одеській області направлено державному виконавцю заяву про те, що боржником вживаються заходи з виконання рішення суду. Крім того, повідомлено, що Порядок виплат передбачає низку процедур і після обробки документів для виплати одноразової грошової допомоги кошти для виплати замовляються у першого розпорядника Державними коштами - Національної поліції України. Після надходження коштів одразу буде переведено кошти ОСОБА_2, у зв'язку із чим просило не вживати штрафні санкції.

15.02.2018 року за вих. №20/376 ГУ НП в Одеській області направило державному виконавцю клопотання з вимогою посприяти у виконанні рішення суду шляхом повідомлення та направлення стягувача ОСОБА_2 до Управління кадрового забезпечення ГУ НП в Одеській області для надання ним всіх документів.

26.02.2018 року державним виконавцем складено вимогу №09.1-997/В-3, згідно якої державним виконавцем було здійснено виклик до відділу ОСОБА_2, який надав копію заяви від 31.05.2017р. за вх. №С-7226, адресовану на імя начальника ГУ НП в Одеській області щодо призначення та сплати йому допомоги.

16.03.2018 року за вих. №20/555 ГУ НП в Одеській області направило державному виконавцю клопотання (отримано 20.03.2018 року), в якому повідомило, що 13.03.2018 року до ВПЗ ГУ НП в Одеській області надійшов лист УФЗБО ГУ НП в Одеській області, згідно якого 03.03.2018р. за №383 до управління надійшла вимога державного виконавця щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в разі встановлення ІІ групи інвалідності.

Проте, вказана вище заява ОСОБА_2 від 31.05.2017р. була повернута йому листом від 16.06.2017р. за вих. №14/1-С-587, оскільки вона не відповідає вимогам наказу МВС від 11.01.2016р. №4. При цьому, заяв ОСОБА_2 щодо виплати йому грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції на розгляді в підрозділах ГУ НП не має. У зв'язку із цим, ГУ НП просило відкласти виконання постанови від 22.11.2017р. ВП №55221396 через незалежні від ГУ НП обставини та посприяти у направленні ОСОБА_2 до УКЗ ГУ НП для надання заяви встановленого зразка щодо виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та надання всіх необхідних документів.

25.04.2018 року до ГУ НП в Одеській області надійшов лист державного виконавця від 10.04.2018р. №091-3058 разом із копією постанови про накладення штрафу від 10.04.2018 року №ВП 55221396, якою на ГУ НП в Одеській області було накладено штраф в сумі 5100 грн. на підставі п.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відділу ДВС, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості та доведеності вимог та, відповідно, з часткової неправомірності дій та спірних рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається зі змісту ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Так, ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 цієї ж статті 63 визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У відповідності до приписів ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та новий строк виконання.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи та вже зазначалося вище, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29.08.2017 року по справі №815/3351/17, серед іншого, було зобов'язано ГУ НП в Одеській області вирішити питання про призначення та виплати ОСОБА_2 грошової допомоги за його заявою та прийняти відповідне рішення.

Судова колегія також звертає увагу на те, що аналогічний текст продубльовано і у виконавчому листі №815/3351/17, виданому Одеським окружним адміністративним судом 01.11.2017 року.

Разом з тим, у відповідності до п.5 розділу ІІІ «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» №4, для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);

3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати);

4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності);

8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті). Копії документів завіряються підписом власноруч, та перевіряються особою, що приймає документи.

Таким чином, враховуючи вказані вище положення Порядку №4, судова колегія зазначає, що виконання вказаного виконавчого документа фактично обумовлено реальною наявністю в ГУ НП відповідної заяви (рапорту) стягувача ОСОБА_2

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із поверненням листами від 22.05.2017 року (вих. №14/1-С-540) і від 16.06.2017 року (№14/1-С-587) ГУ НП в Одеській області заяв ОСОБА_2, у УКЗ ГУ НП та УФЗБО ГУ НП були відсутні на виконанні такі заяви.

Також, далі, 15.02.2018 року за вих. №20/376 ГУ НП в Одеській області направило державному виконавцю клопотання з вимогою посприяти у виконанні рішення суду шляхом направлення ОСОБА_2 до Управління кадрового забезпечення ГУ НП в Одеській області для надання ним всіх документів.

26.02.2018 року державним виконавцем складено вимогу №09.1-997/В-3, згідно якої було здійснено виклик до відділу ОСОБА_2, який надав копію заяви від 31.05.2017 року за вх. №С-7226, яка вже була повернута йому листом від 16.06.2017 року за вих. №14/1-С-587, в якому зазначено, що, вказана заява, в свою чергу, не відповідає вимогам наказу МВС від 11.01.2016 року №4.

У звязку з чим, ГУ НП в Одеській області листом від 16.03.2018 року №20/555 повідомило державному виконавцю про обставини, що ускладнюють виконання судового рішення, зокрема про відсутність відповідної заяви (рапорту), а також просило посприяти у направленні ОСОБА_2 відповідної заяви зі всіма необхідними для отримання виплати документами.

Отже, враховуючи вказані вище обставини, судова колегія вважає, що наведені ГУ НП в Одеській області в листі від 16.03.2018р. №20/555 обставини дійсно певним чином ускладнюють виконання судового рішення, в якому прямо передбачено обов'язок вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_2 відповідної одноразової грошової допомоги саме за його заявою, яка, в свою чергу, повинна відповідати вимогам наказу МВС від 11.01.2016р. №4.

Таким чином, апеляційний суд приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку про те, що спірна постанова була прийнята державним виконавцем передчасно та лише за формальних підстав, у звязку з чим, остання підлягає скасуванню.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 10.12.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: ОСОБА_3

Судді: А.В. Бойко

ОСОБА_4