Справа № 2140/1780/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 2140/1780/18

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.
Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Херсон

Повний текст судового рішення складений 25.10.2018р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Генічеського районного суду Херсонської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генічеського районного суду Херсонської області, третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29.08.2018р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Генічеського районного суду Херсонської області, третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Херсонській області про визнати протиправною бездіяльність щодо відмови у внесенні до його трудової книжки запису про визнання недійсним запису №22 від 03.05.2012 року з приводу звільнення його з посади судді Генічеського районного судді за порушення присяги судді; зобов'язання здійснити запис про недійсність запису №22 від 03.05.2012 року відповідно до положень пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93р. №58 або видати дублікат трудової книжки без запису про звільнення його за порушення присяги; визнання протиправною бездіяльність щодо вчинення дій по поновленню його на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області (зарахування до штату суддів цього суду) та зобов'язання прийняти таке рішення; зобов'язання зарахувати до його стажу роботи на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області період роботи з 03.05.2012 року по день видання наказу про зарахування його до штату суддів Генічеського районного суду Херсонської області. /а.с.36/

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2018р. позов задоволений.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких посилаються на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішені справи вимог законодавства, неповне з'ясування обставин справи, внаслідок чого просять рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 рішенням XXII сесії Херсонської обласної ради народних депутатів №238 від 26 січня 1993 року був призначений на посаду судді Генічеського районного суду Херсонської області. 31 липня 1993 року позивач склав присягу судді. Постановою Верховної Ради України № 731-IV від 17 квітня 2003 року обраний суддею цього ж суду безстроково.

24 січня 2012 року на засіданні Вищої ради юстиції розглянуто пропозицію члена Вищої ради юстиції від 26 вересня 2011 року про внесення подання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області за порушення присяги судді і прийнято рішення про внесення такого подання до Верховної Ради України.

20 лютого 2012 року подання Вищої ради юстиції про звільнення ОСОБА_1 з посади судді направлено Головою Вищої ради юстиції до Верховної Ради України.

12 квітня 2012 року Верховна Рада України прийняла постанову від 12 квітня 2012 року № 4639-VI про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області за порушення присяги.

19.01.2017 року Європейським Судом з прав людини було прийнято рішення у справі «Куликов та інші проти України» (заява №5114/09 та 17 інших, в тому числі і заява позивача № 65207/12) (KULYKOV AND OTHERS v. UKRAINE (Applicationsnos. 5114/09 and 17 others - seeappendedlist), яким визнав порушення Україною стосовно позивача положень ст. 6 § 1 та 8 Конвенції.

Згідно з вимогами частини 2 статті 44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод рішення набуло статусу остаточного 19 квітня 2017 року.

Постановою Верховного суду України від 03.07.2017 року скасовано постанову Вищого адміністративного суду України від 05.06.2012 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Верховної Ради України про скасування постанови про його звільнення з посади судді, та справу направлено на новий розгляд до цього ж суду. /а.с.12-14/

Рішенням Верховного Суду від 13.02.2018 року позов ОСОБА_1 задоволений частково; визнано протиправною та скасовано Постанову Верховної Ради України від 12.04.2012р. №4639-VI про звільнення його з посади судді Генічевського районного суду Херсонської області за порушення присяги; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. /а.с.15-24/

Трудові відносини позивача з Генічеським районним судом, згідно запису в трудовій книжці, припинені наказом в.о. керівника апарату Генічеського районного суду Херсонської області від 03.05.2012 року, виданого на підставі постанови Верховної Ради України від 12 квітня 2012 року № 4639-VI./а.с.29/

20.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до голови Генічеського районного суду Херсонської області з заявою про поновлення на посаді судді. /а.с.25/

Листом Генічеського районного суду Херсонської області №01-18/91/2018 від 22.08.2018 року ОСОБА_1 повідомлено, що питання поновлення на посаді судді не було предметом судового провадження. В рішенні суду не прописаний порядок та механізм поновлення на роботі, тому правових підстав щодо зарахування ОСОБА_1 до штату Генічеського районного суду Херсонської області немає. /а.с.26/

Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскільки підстави звільнення його з посади судді визнані незаконними, тому наказ про звільнення, виданий Генічеським районним судом Херсонської області втратив чинність (є недійсним), так само як і запис у трудовій книжці про його звільнення. Отже, за змістом позову позивач просить поновити його на посаді судді.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що постанова Верховної Ради України, яка прийнята із порушення норм чинного на той час законодавства та без належного дотримання принципів незалежності та неупередженості, скасована, тому бездіяльність Генічеського районного суду Херсонської області щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді судді є протиправною.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Питання діяльності суду та судді врегульовані Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII), Законом України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII (далі - Закон № 1798-VIII)

У той же час, чинними Законами України «Про судоустрій і статус суддів», «Про Вищу раду правосуддя», так само, як іншими нормативними актами не встановлено порядку поновлення судді на посаді внаслідок скасування рішення про його звільнення.

На сьогодні законодавчо визначені механізми призначення судді на посаду, звільнення судді із посади та припинення повноважень судді.

Відповідно до ч.1 ст.128 Конституції України призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням Вищої ради правосуддя в порядку, встановленому законом.

Стаття 112 Закону №1402-VIII визначає загальні умови звільнення судді з посади, зокрема, суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України.

Судова колегія зазначає, що з моменту прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 із посади судді Генічеського районного суду Херсонської області суттєво змінилось законодавство, що регулює питання призначення та звільнення судді.

Європейським Судом з прав людини було прийнято в рішенні від 19.01.2017 року у справі «Куликов та інші проти України» (заява №5114/09 та 17 інших, в тому числі і заява позивача № 65207/12) (KULYKOV AND OTHERS v. UKRAINE (Applicationsnos. 5114/09 and 17 others - seeappendedlist) зазначено пп.135,138, 146-147: « Щодо скарг заявників за пунктом 1 статті 6 Конвенції Суд у своєму рішенні зазначив, що національні органи, розглядаючи справи заявників, не були незалежними і неупередженими. Суд послався на висновки у справі «Олександр Волков проти України» (пункти 109-31), у якій було встановлено, що провадження у ВРЮ і Верховній Раді України характеризувалося великою кількістю системних і загальних недоліків, які поставили під сумнів принципи незалежності та неупередженості, а подальший перегляд справи судом не усунув ці недоліки.

Також у рішенні Суду йдеться про те, що у справі «Олександр Волков проти України» (пункти 166-67 та 173-85) Суд встановив, що звільнення заявника з посади судді становило втручання у його приватне життя, а також, що таке втручання не відповідало вимогам «якості закону», а тому не було правомірним у розумінні статті 8 Конвенції. Ці висновки застосовані і до заяв, що розглядаються, і Суд не вбачає причин відступати від них.

Таким чином, як констатовано у рішенні Суду, було порушення статті 8 Конвенції щодо усіх заявників.

Щодо прохання вжиття заходів індивідуального характеру, а саме поновлення заявників на посадах, у великій кількості справ, в яких було встановлено, що національні провадження суперечили Конвенції, Суд постановляв, що найбільш прийнятною формою компенсації було б відновлення національного провадження (див., наприклад, рішення у справі «Хусейн та інші проти Азербайджану» (Huseyn and Others v. Azerbaijan), заяви № 35485/05, 45553/05, 35680/05 і 36085/05, п. 262, від 26 липня 2011 року, з наступними посиланнями). У справі «Олександр Волков» Суд зазначив, що відновлення національного провадження не було належним заходом. Беручи до уваги обставини, що призвели до порушень, а також необхідність проведення масштабної реформи системи дисциплінарної відповідальності суддів, Суд у тій справі дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що справу заявника у найближчому майбутньому буде переглянуто відповідно до принципів Конвенції і надав Уряду вказівку забезпечити поновлення заявника на посаді (див. рішення у справі «Олександр Волков», згадане вище, пп. 207 і 208).

Суд зазначає, що станом на сьогодні в Україні впроваджується повномасштабна судова реформа, яка включає внесення змін до Конституції України та законів України, а також інституційні зміни. У зв'язку з цим Суд не в змозі на даний час оцінити ефективність відновлення національного провадження, якщо заявники цього вимагатимуть. Проте, враховуючи обсяг та обставини заяв, що розглядаються, не можна дійти висновку, що ці істотно нові обставини роблять відповідні національні провадження prima facie даремними і безрезультатними. Таким чином, Суд не дотримується підходу, обраного у справі «Олександр Волков» (вище, п. 208) щодо вказівки про вжиття заходів індивідуального характеру, та відхиляє відповідне прохання».

Порядок виконання рішення Суду, яке набуло статусу остаточного, визначається Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Закон № 3477-IV), іншими нормативно-правовими актами.

За абзацом дев'ятим частини першої статті 1 Закону № 3477-ІV виконання рішення Суду включає в себе: а) виплату стягувачу відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру; б) вжиття заходів загального характеру.

Згідно зі статтею 10 Закону № 3477-IV з метою забезпечення відновлення порушених прав стягувача, крім виплати відшкодування, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру: а) відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який стягувач мав до порушення Конвенції і протоколів до неї (restitutio in integrum); б) інші заходи, передбачені у рішенні Суду.

Відновлення попереднього юридичного стану стягувача здійснюється, зокрема, шляхом: а) повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі; б) повторного розгляду справи адміністративним органом.

Таким чином, Верховний суд ухвалюючи рішення у справі ОСОБА_1 13.02.2018р. досліджував дві позовні вимоги: визнання незаконною Постанову Верховної Ради України від 12.04.2012р. №4639-VI про звільнення його з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області за порушення присяги; визнання протиправними дії Верховної Ради України щодо розгляду подання Вищої ради юстиції щодо звільнення його з посади судді за порушення присяги. /а.с.15/

Отже, питання щодо поновлення на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області Верховним судом не досліджувалося.

На сьогодні повноваження щодо звільнення судді належать Вищій раді правосуддя.

Повноваження Вищої ради правосуддя визначені Законом України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII(далі - Закон № 1798-VIII).

Так ч. 1 ст. 3 Закону № 1798-VIII визначено, що Вища рада правосуддя серед іншого вносить подання про призначення судді на посаду; ухвалює рішення стосовно порушення суддею чи прокурором вимог щодо несумісності; забезпечує здійснення дисциплінарним органом дисциплінарного провадження щодо судді; ухвалює рішення про звільнення судді з посади; ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; ухвалює рішення про переведення судді з одного суду до іншого, рішення про відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації; ухвалює рішення про припинення відставки судді; здійснює інші повноваження, визначені цим Законом та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною третьою ст.52 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» у випадку скасування судом рішення Вищої ради правосуддя, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, Вища рада правосуддя розглядає відповідну дисциплінарну справу повторно. Повторний розгляд справи здійснюється Вищою радою правосуддя у пленарному складі у порядку, визначеному статтею 49 цього Закону.

Із наведеного слідує, що питання про поновлення ОСОБА_1 на посаді судді має бути вирішене у спосіб, встановлений чинним законодавством на даний час, тобто Вищою радою правосуддя, як єдиним компетентним органом повноважним приймати рішення щодо призначення суддів на посади.

Разом із тим позивач не надав доказів звернення до Вищої ради правосуддя щодо відновлення його статусу судді.

Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання його вчинити дії, суд зазначає наступне.

Повноваження голови місцевого суду встановлені ч. 1 ст. 24 Закону № 1402-VIII, а саме: голова місцевого суду: 1) представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами; 2) визначає адміністративні повноваження заступника голови місцевого суду; 3) контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства; 4) видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв'язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ; 5) повідомляє Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України, а також через веб-портал судової влади про вакантні посади суддів у суді у триденний строк з дня їх утворення; 6) забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду; 7) організовує ведення в суді судової статистики та інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства; 8) сприяє виконанню вимог щодо підвищення кваліфікації суддів місцевого суду; 9) вносить на розгляд зборів суду пропозиції щодо кількості та персонального складу слідчих суддів; 10) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Із аналізу даної норми слідує, що ч. 1 ст. 24 Закону «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що голова суду може видати відповідний наказ виключно на підставі акта про призначення на посаду або переведення. Судове рішення як такий акт не вказане.

Суд погоджується із відповідачем, що наявність лише судового рішення, яким скасовано постанову Верховної ради України про звільнення судді із займаної посади не є достатньою підставою для прийняття у зв'язку з цим головою суду рішення про поновлення судді на посаді та зарахування його до штату, оскільки прийняття такого рішення виходить за межі повноважень голови суду визначених Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у голови Генічеського районного суду Херсонської області відсутні повноваження самостійно без відповідного акта видавати наказ на підставі п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону «Про судоустрій і статус суддів», його бездіяльність не може вважатись протиправною, відтак суд також позбавлений можливості зобов'язати відповідача вчинити дії, що не входять до його компетенції, визначеної ч. 1 ст. 24 Закону «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, оскільки питання поновлення на посаді судді судовими органами України щодо ОСОБА_1 не вирішувалося, доказів звернення до Верховного Суду з заявами щодо встановлення способу та порядку виконання рішення від 13.02.2018р., позивач суду не надав, тому судова колегія приходить до висновку, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, які не можуть бути поновлені у межах даної справи.

Отже, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовано норми матеріального прав, тому в порядку п. 4 ч.1 ст. 317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Генічеського районного суду Херсонської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області задовольнити, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Генічеського районного суду Херсонської області, третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.