Справа № 804/4715/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

05 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/4715/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року (суддя Тулянцева І.В.) в адміністративній справі №804/4715/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті 03 липня 2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, № про визначення штрафу у розмірі 20% у сумі 31167,83 грн. та № про визначення штрафу у розмірі 10% у сумі 1027,67 грн. В обґрунтування позову позивач вказувала на своєчасне здійснення нею оплати узгоджених податкових зобов'язань, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. За твердженням позивача, контролюючий орган - відповідач у справі, неправомірно списував кошти з її електронного рахунку на погашення заборгованості зі сплати податкових зобов'язань, що призвело до протиправного нарахування штрафу спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржену постанову скасувати, позов задовольнити. Апелянт зазначає, що висновки, викладені в акті перевірки з питання несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за період травень-грудень 2016 року та січень-березень 2017 року не обґрунтовані та не відповідають дійсності. Крім того, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року розстрочено виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2017 року про стягнення податкового боргу на суму 86316,64 грн. ОСОБА_1 виконувала цю постанову та сплачувала податковий борг на рахунок у системі електронного адміністрування. Податковий орган не об'єктивно дійшов висновків щодо встановлення порушення вимог податкового законодавства в частині несвоєчасності погашення позивачем податкового боргу. Суд першої інстанції неналежним чином дослідив всі надані сторонами докази, не з'ясував обставини, що мають суттєве значення для справи.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року в адміністративній справі №804/4715/17 та призначено справу до апеляційного розгляду.

З 03 жовтня 2018 року розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд, і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, були передані до Третього апеляційного адміністративного суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 жовтня 2018 року, адміністративна справа №804/4715/17 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Шлай А.В., суддів Кругового О.О., Суховарова А.В.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року прийнято адміністративну справу №804/4715/17 до свого провадження, та призначено апеляційний розгляд справи №804/4715/17 у судовому засіданні о 13:00 05 грудня 2018 року.

У судовому засіданні представник скаржника підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та додаткового зазначила, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року розстрочено виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року по справі №804/5348/16 за позовом Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління у Дніпропетровській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 86316,64 грн. за наступним графіком: з грудня 2016 року по жовтень 2017 року в сумі 7193,05 грн. щомісяця та за листопад 2017 року в сумі 7193,09 грн. Податковий борг позивачем сплачено у найкоротший термін.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та заначив, що графік погашення заборгованості згідно із вказаною ухвалою з податковим органом складено не було. Також, відповідач зазначає, що було проведено камеральну перевірку, якою узгоджено зобов'язання по ПДВ за травень - грудень 2016 року, січень - березень 2017 року внаслідок несвоєчасного погашення узгодженої суми ПДВ утворився податковий борг. За поданими позивачем деклараціями з основного рахунку частина боргу спрямовувалась на погашення заборгованості, а частина - на узгоджену суму грошових зобов'язань по деклараціям з ПДВ. Узгоджена сума грошових зобов'язань по деклараціям з ПДВ була більша, тому виникла затримка по узгодженій декларації, що призвело до порушення терміну сплати заборгованості. Крім того, представник відповідача вказує, що спочатку йде сума на погашення податкового боргу, а потім - по зобов'язанням.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

На підставі п.п.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, ст. 76 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питання своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість за травень 2016 року, червень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року. За результатами перевірки складено акт №6398/04-36-13-02/НОМЕР_2 від 16.06.2017, у висновках якого встановлено несвоєчасне погашення узгоджених сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість за перевіряємий період. 03 липня 2017 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу у сумі 31167,83 грн. та податкове повідомлення-рішення № про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу у сумі 1027,67 грн.

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючий орган при винесенні оскаржуваних рішень діяв у відповідності до норм чинного законодавства та згідно наданих йому повноважень.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивач не заперечує обставину наявності у неї податкового боргу. Проте, вважає, що здійснювала його сплату згідно ухвали суду про розстрочення виконання постанови суду про стягнення податкового боргу, що виключає застосування штрафу за порушення терміну сплати узгодженого грошового зобов'язання. Також, позивач вважає, що контролюючий орган - відповідач у справі, неправомірно здійснював розподіл сплачених нею на рахунок в системі електронного адміністрування зобов'язань, оскільки погашення податкового боргу має здійснюватися виключно з поточного рахунку.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року розстрочено виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року по справі №804/5348/16 за позовом Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління у Дніпропетровській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 86316,64 грн. за наступним графіком: з грудня 2016 року по жовтень 2017 року в сумі 7193,05 грн. щомісяця та за листопад 2017 року в сумі 7193,09 грн.

Проте, як встановлено при розгляді апеляційної скарги, ОСОБА_1 до контролюючого органу з метою узгодження графіку платежів, у тому числі, дати здійснення платежів щомісяця, не зверталась. Крім того, зазначеною ухвалою суду період розстрочення визначено з грудня 2016 року. Натомість, в Акті перевірки штраф застосовано за порушення граничного терміну сплати податкового боргу, який виник до грудня 2016 року (а.с.10).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 Розділу II Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року № 765, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Згідно з пунктом 7 Розділу II Порядку, операції в інтегрованій картці платника здійснюються в хронологічному порядку.

Пунктами 1 та 4 Розділу III Порядку встановлено, що нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають: зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником; зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов'язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском; пеня на суму заниження податкового зобов'язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником; проценти за користування розстроченням (відстроченням). Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

Як встановлено судом першої інстанції, 24 травня 2016 року в інтегрованій картці платника податків було відображено про наявність податкового боргу у розмірі 51134,00 грн. (основний платіж) та 1338,00 грн. (штраф) за податковим повідомленням - рішенням від 27.08.2012 року № . Позивачем узгоджене грошове зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню від 27.08.2012 року № своєчасно, протягом 10 днів, сплачене не було, у зв'язку з чим в силу статті 14.1.175 Податкового кодексу України, сума у розмірі 51134,00 грн. та 1338,00 грн. набули статусу податкового боргу.

У відповідності до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Судом першої інстанції встановлено, що погашення податкового боргу, а саме, суми основного платежу з податку на додану вартість та штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню від 27.08.2012 року № платником здійснювалося частково, що підтверджується платіжними дорученнями №@2РL877106 від 28.12.2016 року на суму 10 000 грн., №@2РL993959 від 10.01.2017 року на суму 10 000 грн., №@2РL407287 від 21.02.2017 року на суму 33 167,47 грн. Отже, сума податкового боргу за вказаним податковим повідомленням - рішенням сплачена після настання граничного терміну її сплати.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, за період з травня 2016 року по березень 2017 року ФОП ОСОБА_1 самостійно задекларовано податкові зобов'язання по звітним податковим деклараціям з податку на додану вартість.

Однак, незважаючи на те, що суми самостійно задекларованих податкових зобов'язань платником сплачені до бюджету своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та виписками з рахунків у ПАТ КБ «ПриватБанк», в інтегрованій картці платників позивача рахувався борг у зв'язку з несвоєчасним погашенням боргу, який виник по податковому повідомленню-рішенню від 27.08.2012 року № .

Пунктом 2 Розділу VІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 року № 422 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881 (набрав чинності 10.06.2016 року), у разі наявності у платника податкового боргу (заборгованості зі сплати єдиного внеску) кошти, що надходять від такого платника або в результаті здійснених щодо стягнення податкового боргу, простроченої заборгованості органами ДФС (Державної виконавчої служби України, органами Казначейства) заходів, зараховуються в рахунок погашення податкового боргу (заборгованості зі сплати єдиного внеску) згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником: у першу чергу кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг.

У разі погашення податкового боргу (заборгованості зі сплати єдиного внеску) у спосіб, інший ніж надходження коштів, таке погашення здійснюється згідно з черговістю його виникнення: в першу чергу кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, з інтегрованої картки платника судом встановлено, що сума податкового боргу, що виникла за податковим повідомленням - рішенням від 27.08.2012 року № була погашена частково за рахунок платежів, що були сплачені позивачем платіжними дорученнями №@2РL877106 від 28.12.2016 року на суму 10 000 грн., №@2РL993959 від 10.01.2017 року на суму 10 000 грн., №@2РL407287 від 21.02.2017 року на суму 33 167,47 грн., а також за рахунок надходження з бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування, куди кошти поступали в результаті сплати позивачем узгоджених сум грошових зобов'язань по деклараціям з ПДВ за період з травня 2016 року по лютий 2017 року.

Однак, у зв'язку із тим, що погашення податкового боргу здійснювалось згідно з черговістю його виникнення, а саме, в першу чергу кошти зараховувались в рахунок погашення основної суми боргу за податковим повідомленням - рішенням від 27.08.2012 року №, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкційнарахованих на такий борг за цим рішенням, а лише потім спрямовувались на погашення грошових зобов'язань за податковими деклараціями з ПДВ (період: травень 2016 року - березень 2017 року), які також уже мали статус податкового боргу на той момент.

Таким чином, кошти, які сплачувались позивачем в порядку поточних платежів, були направлені на погашення податкового боргу, що виник раніше. Отже, на виконання пункту 87.9 статті 87 ПК України Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було здійснено погашення податкового боргу шляхом зарахування коштів платника за платіжними дорученнями, зазначеними в акті перевірки№6398/04-36-13-02/НОМЕР_2 від 16 червня 2017 року.

Пунктом. 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Оскільки, в ході перевірки було встановлено затримку у сплаті узгоджених грошових зобов'язань, визначених позивачем у податкових деклараціях з ПДВ за період: травень 2016 року - березень 2017 року, відповідачем правомірно були застосовані штрафні санкції відносно ФОП ОСОБА_1 , у розмірах, визначених п. 126.1 ст. 126 ПК України.

Судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги твердження позивача з приводу того, що погашення податкового боргу за податковим повідомленням - рішенням від 27.08.2012 року № не могло відбуватись за рахунок коштів, що знаходились на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, оскільки згідно з п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов'язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов'язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках. Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України". Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що погашення податкового боргу з ПДВ може бути здійснено як за рахунок коштів, самостійно сплачених платником у рахунок погашення податкового боргу так і за рахунок коштів платника податку, що знаходяться на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у випадку, якщо такий борг виник після 1 липня 2015 року.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що контролюючий орган при винесенні оскаржуваних рішень діяв у відповідності до норм чинного законодавства та згідно наданих йому повноважень.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення відсутні.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року в адміністративній справі №804/4715/17- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 05 грудня 2018 року і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова складена у повному обсязі 20 грудня 2018 року.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Суховаров