Справа № 160/9123/18
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
22 грудня 2018 р.Справа №160/9123/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
за участі секретаря судового засідання Манько К.А.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод" про забезпечення позову Акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в якому позивач просить:
визнати незаконною та скасувати податкову вимогу №1309-46 від 07.11.2018 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, про сплату Акціонерним товариством «Дніпропетровський стрілочний завод» (код 14367980) податкового боргу в розмірі 14 094 296,25 грн., за платежем орендна плата з юридичних осіб, код платежу 18010600;
визнати незаконним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №13/14367980 від 07.11.2018 про опис майна Акціонерного товариства «Дніпропетровський стрілочний завод» (код 14367980) у податкову заставу;
визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо неврахування відомостей, зазначених у розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати орендної плати за землю та зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби привести у відповідність інтегровану картку Акціонерного товариства «Дніпропетровський стрілочний завод» (код 14367980) по платежу «Орендна плата з юридичних осіб» (код бюджетної класифікації 18010600) ІС «Податковий Блок» шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу по платежу «Орендна плата з юридичних осіб» (код бюджетної класифікації 18010600) в сумі 14094296,25 грн.
Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову в якому позивач просить:
зупинити дію податкової вимоги №1309-46 від 07.11.2018 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, про сплату Акціонерним товариством «Дніпропетровський стрілочний завод» (код 14367980) податкового боргу в розмірі 14094296,25 грн., за платежем орендна плата з юридичних осіб, код платежу 18010600;
зупинити дію рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №13/14367980 від 07.11.2018 про опис майна Акціонерного товариства «Дніпропетровський стрілочний завод» у податкову заставу;
зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби виключити з інтегрованої картки Акціонерного товариства «Дніпропетровський стрілочний завод» по платежу «Орендна плата з юридичних осіб» (код бюджетної класифікації 18010600) ІС «Податковий блок» відомостей про наявність податкового боргу по платежу «Орендна плата з юридичних осіб» (код бюджетної класифікації 18010600) в сумі 14094296,25 грн.
Заява обґрунтована тим, що наявність незаконного податкового боргу у позивача, суттєво обмежує його права на здійснення господарської діяльності, зумовлює обмеження права власності на майно позивача та унеможливлює останнім, зокрема, вільну участь у тендерах, через наявність по особовому рахунку податкового боргу.
Ухвалою суду заява про забезпечення позову призначена до розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Відповідно до ч.1-3 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.
У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч.4 ст.150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Частиною 1 ст.151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно ч.2 ст.151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").
Згідно приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "ОСОБА_1 проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При цьому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Згідно з ч. 5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Відповідно до п.89.3 ст.89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.
Згідно пп.95.2-95.4 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вищевикладене, оскаржувані рішення не можуть бути реалізовані без рішення суду, а тому заява позивач про забезпечення позову не підпадає під ознаки ч.2 ст.150 КАС України.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.2, 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 22 грудня 2018 року .

Суддя ОСОБА_3