Справа № 524/6437/16-а
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/6437/16-а
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Гуцала М.І.

суддів: Любчич Л.В. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.11.2016 (повний текст складено 04.11.16), суддя І інстанції Андрієць Д.Д. по справі № 524/6437/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної полції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції капрала поліції Соглаєва Володимира Івановича , третя особа - Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капрала поліції Соглаєва Володимира Івановича, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДР2 №118347 від 16.08.2016 р. поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці Соглаєва В.І. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.11.2016 відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.11.2016 та прийняти нове судове рішення задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (в подальшому - ПДР України), Кодексу адміністративного судочинства України, а також стверджує про невідповідність висновків суду обставинам справи.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Постановою Верховного суду від 02.11.2018 за наслідками розгляду касаційної скаргу позивача було задоволено частково, ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Підстава скасування: неналежне повідомлення позивача про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 колегією суддів прийнято до свого провадження та призначено до апеляційного розгляду на 11.12.2018.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 у зв'язку з відсутністю доказів належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, а також враховуючи особливості провадження даної категорії справ та висновки Верховного Суду, колегія суддів вирішила продовжити строки розгляду справи та відкласти розгляд справи з метою об'єктивного розгляду справи та недопущення порушень прав сторін.

17.12.2018 позивачем, відповідачем та третьою стороною отримані судові повістки про виклик в судове засідання призначеного на 26.12.2018, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивачем через засоби поштового зв'язку на адресу суду надіслано клопотання про розгляд справи без його участі, призначеної на 26.12.2018, зазначивши, що апеляційну скаргу підтримує повністю.

Будь-яких пояснень та заперечень з боку відповідача та третьої сторони до суду не надходило.

Враховуючи, що сторони у справі про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційною інстанцією, що 16.08.2016 поліцейським роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП капралом поліції Соглаєвим В.І. прийнято постанову серії ДР №118347 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно змісту зазначеної постанови, ОСОБА_1 16.08.2016 о 08:40 год. в м. Кременчуці на перехресті вул. Харківської, проспекту Свободи, проспекту Лесі Українки, проспекту Полтавського, водій ТЗ здійснив зупинку на перехресті з круговим рухом, чим порушив п.15.9 Ґ ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач, не погодився з даною постановою, звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем із дотриманням норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки.

Відповідно до п. 15.9 «ґ» ПДР України, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Дорожній знак 4.10 "Круговий рух", вимагає об'їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом.

Згідно п.10.6.6 ДСТУ 4100:2014, знак 4.10 "Круговий рух" повинен застосовуватись, щоб дозволити рух тільки у зазначеному стрілками напрямку, якщо організовано круговий рух транспортних засобів на перехресті (площі). Знак повинен встановлюватись на кожному в'їзді на перехрестя (площу) з рухом по колу.

Судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на перехресті вул. Харківської, проспекту Свободи, проспекту Лесі Українки, проспекту Полтавського наявний центральний острівець, який розділяє перехрестя, навколо якого здійснюється рух транспорту, а виїзди з цих вулиць позначені знаком 4.10 "Круговий рух", тобто, вказана ділянка дороги є перехрестям.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Суд вважає, що наданий представником відповідача відеозапис, здійснений за допомогою камери нагрудного реєстратора інспектора поліції, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України.

З оглянутого відеозапису з камери нагрудного реєстратора поліцейського вбачається, що даний запис містить фіксування зупинки позивача на перехресті з круговим рухом, водій ОСОБА_1 фактично вчинив правопорушення (порушення п. 15.9 «г» ПДР за ч. й ст. 122 КУпАП. Позивач не заперечував проти факту зупинки, проте не вважав її здійсненою саме на перехресті з круговим рухом, оскільки вважає, що дорога на якій він зупинився, не є перехрестям з круговим рухом, а викривленою дорогою.

Колегія суддів вважає безпідставними такі доводи скаржника, оскільки він зупинив свій транспортний засіб не на прилеглій до дорозі з круговим рухом території. Наявними в матеріалах справи доказами, зокрема наданими самим позивачем фотознімками, дослідженим судом відеозаписом, який здійснений нагрудною камерою поліцейського, підтверджено, що місце зупинки транспортного засобу позивача не призначено для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики, тощо. Тобто позивач здійснив зупинку транспортного засобу саме на перехресті з круговим рухом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Оскільки було виявлено правопорушення вчинене ОСОБА_1, відповідачем було застосовано превентивні заходи передбачені Закону України «Про Національну поліцію», такі як перевірка документів водія згідно п.2.4 ПДР, з чітким поінформуванням водія про порушення ним Правил дорожнього руху.

Позивачу були роз'ясненні його права відповідно до ст. 268 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення.

Встановивши особу порушника, було заслухано обставини правопорушення та розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, заслухано усні пояснення по факту вчиненого водієм правопорушення, та позивач факт вчинення правопорушення (порушення п. 15.9 «ґ» ПДР за ч.1 ст. 122 КУпАП) - заперечував з приводу того, що зупинка була здійснена на перехресті з круговим рухом та надавав пояснення.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що судом першої інстанції повно і об'єктивно встановлено всі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджує правомірність винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДР №118347 від 16.08.2016 про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 255 грн.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище, відповідно до ст. 316 КАС України, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги про скасування судового рішення.

Керуючись ст. 229, 243, 250, 268, 286, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.11.2016 по справі № 524/6437/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Любчич Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 26.12.2018.