Справа № 2040/6253/18
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.

20 грудня 2018 р. Справа № 2040/6253/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Курило Л.В.,

суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Патової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2018р. (повний текст складено 08.11.2018 року) по справі № 2040/6253/18

за позовом ОСОБА_1

до Національної поліції України , третя особа - Головне управління Національної поліції в Харківській області -

про скасування наказу, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної поліції України, третя особа - Головне управління Національної поліції в Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України №57 о/с від 24.01.2018 року та зобов'язати відповідача призначити позивача з 12.01.2018 року на рівнозначну штатну посаду в поліції згідно з ч.9 ст. 71 Закону України "Про Національну поліцію" і звільнити позивача з цієї посади зі служби в поліції з 11.04.2018 року на підставі п. 2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію". Крім того, позивач просив поновити пропущений з поважних причин строк на оскарження наказу Національної поліції України №57 о/с від 24.01.2018 року, посилаючись на те, що про прийняття оскаржуваного наказу йому не було відомо, з оскаржуваним наказом він не був ознайомлений до теперішнього часу. Таким чином, позивач вважає, що строк на оскарження вказаного наказу пропущено з поважних причин. Крім того, позивач зазначив, що лише 10.09.2018р., отримавши лист від ГУНП в Харківській області, дізнався про те, що працівники ГУНП в Харківській області під час призначення його на посаду начальника сектору кримінальної поліції, виконуючи вимоги ч.9 ст. 71 Закону України "Про Національну поліцію", самостійно визначали рівнозначність посад, оскільки на той час не було наказу МВС України №601 від 13.07.2018р. "Про затвердження переліку посад поліцейських і військовослужбовців Національної гвардії України, які рівнозначні (аналогічні) посадам, що можуть бути заміщені поліцейськими і військовослужбовцями в державних органах, установах та організаціях".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2018р. адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що з текстом наказу №57 о/с від 24.01.2018р. його взагалі не було ознайомлено, тому він не міг знати про порушення своїх прав.

Відповідач та третя особа не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач та його представник у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача та третьої особи проти апеляційної скарги заперечувала, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що про існування наказу Національної поліції України №57 о/с від 24.01.2018 року та про його відрядження ОСОБА_1 стало вже відомо 29 січня 2018 року, а доказів поважності пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

За наслідком перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 КУпАП передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, початок місячного строку звернення до суду визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, процесуальними нормами закріплено обов'язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ №456 о/с від 26.12.2017р. на виконання наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01.12.2017р. №981 "Про практичну складову в підготовці фахівців для Національної поліції України" звільнено відповідно до частини 6 статті 71 Закону України "Про Національну поліцію" полковника поліції ОСОБА_1 з посади доцента кафедри оперативно-розшукової діяльності та розкриття злочинів факультету №2 Харківського національного університету внутрішніх справ 12.01.2018р., направивши його у розпорядження Національної поліції України. Підстава: рапорт декана факультету №2 Бортника С.М. від 21.12.2017р. (а.с. 160).

Наказом Національної поліції України №57 о/с від 24.01.2018р., відповідно до статті 71 Закону України "Про Національну поліцію" та Указу Президента України від 09.12.2015 р. № 691/2015 "Про перелік посад, які можуть бути заміщені поліцейськими в державних органах, установах та організаціях" відряджено із залишенням на службі в поліції до Головного управління Національної поліції в Харківській області полковника поліції ОСОБА_1, який прибув з Харківського національного університету внутрішніх справ, з 12.01.2018р. Підстава: наказ Харківського національного університету внутрішніх справ від 26.12.2017р. №456 о/с (а.с. 159).

Вважаючи, що наказом №57 о/с від 24.01.2018р. порушуються його права, позивач звернувся з цим позовом до суду. При цьому, позивач зазначав, що текст наказу №57 о/с від 24.01.2018 року йому взагалі не було вручено.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду з цими позовними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" (№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59).

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений законом день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не надано будь-яких даних, що підтверджують отримання позивачем оскаржуваного наказу раніше ніж за місяць до звернення до суду із цим позовом.

Крім того, відповідач не заперечував, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з оскаржуваним наказом.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 передчасно, оскільки фактично не досліджувались обставини щодо наявності поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, що призвело до порушень процесуальних прав позивача, визначених ст. 44 КАС України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2018р. по справі № 2040/6253/18 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

За змістом частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2018р. по справі № 2040/6253/18 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, третя особа - Головне управління Національної поліції в Харківській області - про скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова
Постанова складена в повному обсязі 22.12.2018р.