Справа № 1140/3176/18
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м. Кропивницький Справа № 1140/3176/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 (26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Маліновського, 7, РНОКПП НОМЕР_1)

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-а, )

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі ГУ ПФУ в Кіровоградській області) про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що він працював суддею, був звільнений у відставку та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. У звязку зі змінами в законодавстві, якими встановлено з 01.01.2018 року розрахунок посадового окладу судді у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1762 грн., позивач у серпні 2018 року звернувся до відділу з питань виплати пенсій №2 ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року. Але згідно з протоколом від 25.09.2018 року зроблено перерахунок лише з 01.08.2018 року. На своє звернення до відповідача позивач у жовтні 2018 року отримав відповідь про те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проведено з 01.08.2018 року, тобто з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Позивач не погоджується з таким рішенням, стверджуючи, що має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2018 року з дати перерахунку суддівської винагороди працюючих суддів. З цих підстав просить суд:

- визнати протиправним рішення відділу з питань виплати пенсій №2 ГУ ПФУ в Кіровоградській області, викладене у формі протоколу від 25.09.2018 року, про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату йому довічного грошового утримання, як судді у відставці, з 01.01.2018 року.

Також позивач просив допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнення за один місяць та встановити відповідачу місячний строк для подання до суду звіту про виконання постанови.

Ухвалою судді від 26.11.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" №2415-VIII від 15.05.2018 року, яким з 01.01.2017 року змінена розрахункова величина для визначення посадових окладів, набрав чинності з 22.07.2018 року. Посилаючись на положення пункту 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, з огляду на дату звернення позивача та з урахуванням аналогії права та спеціальної норми статті 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", стверджував, що перерахунок щомісячного грошового утримання суддям у відставці проводиться з 01.08.2018 року. Доводячи правомірність дій щодо проведення перерахунку та посилаючись на висновки Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/52/18 від 01.11.2018 року, а також стверджуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовними вимогами про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 року, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 працював суддею, а постановою Верховної Ради України №1600-VIII від 22.09.2016 року звільнений з посади судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

На цій підставі наказом в.о. голови Гайворонського районного суду Кіровоградської області №24/к від 30.09.2016 року позивача з 30.09.2016 року відраховано зі штату суду у зв'язку з поданням зави про відставку. (а.с. 34зв.)

Пенсійним органом за заявою позивача та на виконання постанови Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2016 року у справі №385/1499/16-а з 01.10.2016 року ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 90% суддівської винагороди діючого судді, який працює на відповідній посаді. (а.с. 45, 48 - 50)

У серпні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року відповідно до довідки №743 від 09.08.2018 року, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, у звязку з внесенням змін до чинного законодавства в частині визначення розміру суддівської винагороди працюючим суддям та її перерахунку з 1 січня 2018 року. (а.с. 41)

Розпорядженням ГУ ПФУ в Кіровоградській області №137069 від 25.09.2018 року здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, виходячи із розміру суддівської винагороди, визначеної довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області №743 від 09.08.2018 року, з 01.08.2018 року. (а.с. 42зв.)

У листі №579/П-11 від 22.10.2018 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області, за зверненням позивача, посилаючись на пункт 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, та частину 1 статті 58 Конституції України, повідомило, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться саме з 01.08.2018 року. (а.с. 14)

Позивач, не погоджуючись з визначеною відповідачем датою початку проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що на час звільнення позивача у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 року, статтею 141 якого передбачено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з частиною 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI (яка застосовується з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

З 30.09.2016 року набрав чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.09.2016 року.

Згідно з пунктом 2 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Так, пунктом 23 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII передбачено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI.

Відповідно до пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Тобто, у питаннях визначення розмірів суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового норми Закону №2453-VI зберігають чинність, а позивачка має право на перерахунок раніше призначеного їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, у тому числі у зв'язку зі збільшенням посадового окладу.

Між тим, після набрання 01.01.2017 року чинності Законом України "Про внесених змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VІІ від 06.12.2016 року мінімальна заробітна плата вже не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, що передбачено пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Згідно з абзацом 2 абзацу 2 пункту 3 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до яких законодавчих актів України" №1774-VIII до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

У зв'язку з цим, з 01.01.2017 року посадовий оклад судді визначається не з розміру мінімальної заробітної плати, як це передбачено Законом України "Про судоустрій і статус суддів", а з "розрахункової величини", запровадженої пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1774-VІІ "Про внесення змін до яких законодавчих актів України".

Зрештою Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" №2415-VIII від 15.05.2018 року, який набрав чинності 22.07.2018 року, було внесені зміни до абзацу 2 пункту 3 розділу ІІ Закону України №1774-VIII "Про внесення змін до яких законодавчих актів України". Зокрема слово та цифри "1600 грн." замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Тобто зміненою нормою Закону введено застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, в тому числі і суддям, нової "розрахункової величини" - прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року. Крім того встановлено початок застосування цієї нової "розрахункової величини" для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат 1 січня 2017 року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становив 1600 грн., що фактично відповідає розміру розрахункової величини, з якої визначалась суддівська винагорода працюючим суддям у 2017 році і відповідно нараховувалося і виплачувалося щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року встановлено в розмірі 1762 грн.

Отже з огляду на зазначені зміни в законодавстві, саме з 1 січня 2018 року посадові оклади суддів мають бути встановлені, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн. І відповідно такі зміни вимагають проведення перерахунку вже виплачених суддям суддівських винагород, визначених за розрахунковою величиною у розмірі 1600 грн., та перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Підтвердженням застосування для визначення суддівської винагороди працюючим суддям нової розрахункової величини з 1 січня 2018 року слугує лист Державної судової адміністрації від 24.07.2018 року №11-13636/18 "Про суддівську винагороду", адресований головам апеляційних, апеляційних спеціалізованих, місцевих спеціалізованих судів, начальникам територіальних управлінь ДСА України. У зазначеному листі Голова ДСА України у зв'язку із змінами у законодавстві в частині визначення посадових окладів та заробітної плати працівників звертає увагу на необхідність внесення змін до штатних розписів установ та перерахунку суддівської винагороди з 1 січня 2018 року, а також про підготовку довідок про суддівську винагороду з 1 січня 2018 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання. (а.с. 10)

У довідці територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області №743 від 09.08.2018 року, поданій позивачем разом із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, зазначено, що суддівська винагорода для обчислення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання позивачу, як судді у відставці, визначена виходячи із посадового окладу в розмірі 17620 грн. (1762 грн. х 10) станом на 1 січня 2018 року. (а.с. 78зв.)

Зазначені обставини свідчать, що порядок визначення посадового окладу та інших виплат працюючого судді змінився з 01.01.2017 року, а сам розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з огляду на відмінність прожиткового мінімуму для працездатних осіб у порівнянні із попередньою розрахунковою величиною (1600 грн.), змінився з 01.01.2018 року.

Відтак суд прийшов до висновку, що відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправильно визначено дату, з якої виникло право на такий перерахунок, і безпідставно відмовлено позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 01.01.2018 року, та виплаті різниці, що утворилася до перерахунку.

Посилання відповідача у листі №579/П-11 від 22.10.2018 року на частину першу статті 58 Конституції України щодо дії законів та нормативно-правових актів у часі, як на підставу відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання саме з 1 січня 2018 року, є помилковим.

Дійсно, як передбачено частиною 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони скасовують чи пом'якшують відповідальність особи.

Водночас, як випливає із висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі №1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), положення цієї статті Конституції України, як загальновизнані принципи права, не виключають можливості надання зворотної дії в часі законам та нормативно-правовим актам шляхом передбачення вказівки про це в самому законі чи нормативно-правовому акті.

Оскільки абзацом 2 пункту 3 розділу ІІ Закону України "Про внесених змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII (у редакції Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" №2415-VIII, який набрав чинності 22.07.2018 року) передбачено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року, є всі підстави вважати, що ці положення Закону поширюються на порядок визначення посадових окладів суддів і відповідно щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не з моменту набрання чинності Законом України №2415-VIII, а з дати вказаної у Законі, тобто з 1 січня 2017 року.

Безпідставними, на думку суду, є посилання відповідача на приписи пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, якими передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Суд наголошує, що оскільки порядок визначення посадового окладу та інших виплат працюючого судді змінився з 01.01.2017 року, а зміна розміру складових суддівської винагороди працюючих суддів (збільшення посадового окладу) відбулася з 01.01.2018 року, отже саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Суд відхиляє доводи відповідача про застосування у спірних правовідносинах за аналогією спеціальної норми статті 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", оскільки відповідно до частини 6 статті 7 КАС України аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 року №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).

Таку ж правову позицію Конституційний Суд України висловив і у рішенні від 03.06.2013 року №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Відповідно до пункту 6.4 Європейської хартії про статус суддів (Лісабон, 8-10 квітня 1999 року) Закон передбачає, що судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади і виконували суддівські обов'язки протягом певного терміну, повинні отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня їхньої останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідач, здійснивши перерахунок призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області №743 від 09.08.2018 року лише з 01.08.2018 року, порушив законні очікування позивача на набуте ним на підставі чинного законодавства право на достатнє матеріальне забезпечення як судді у відставці, гарантоване у тому числі міжнародними стандартами незалежності суддів.

Суд відхиляє посилання відповідача на висновки Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/52/18 від 01.11.2018 року, оскільки даний спір виник з інших підстав та регулюється іншими нормами права.

Згідно зі частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Наведене свідчить, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів захисту прав та інтересів особи, порушених суб'єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення та фактичним обставинам справи.

Розглянувши справу, суд дійшов до висновку, що відповідач, не здійснивши перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року, допустив протиправну бездіяльність.

Відтак порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України №743 від 09.08.2018 року, та виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат.

Доводи відповідача про пропущення строку звернення до суду з позовними вимогами про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 року суд відхиляє, оскільки цей позов поданий у межах строку, установленого частиною 2 статті 122 КАС України.

Щодо клопотання позивача про звернення рішення суду до негайного виконання, суд зазначає, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються зокрема рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки судом визначений спосіб захисту прав позивача шляхом визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, а не присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, тому підстави для допущення рішення суду до негайного виконання відсутні.

Вирішуючи клопотання позивача про застосування судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про його виконання, суд дійшов до таких висновків.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановленому законом.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (частина 4 статті 372 КАС України).

Відповідно до частин 1, 8 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

З огляду на з'ясовані у даній справі обставини та визначений судом спосіб захисту прав позивача, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю під час ухвалення судового рішення.

Водночас, задовольняючи позов, суд вважає за доцільне на підставі частини 6 статті 245 КАС України визначити відповідачу розумний строк виконання рішення суду про зобов'язання вчинити дії - не пізніше 30 днів з дня набрання ним законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору у сумі 704, 80 грн. слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Маліновського, 7, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області №743 від 09.08.2018 року та виплатити заборгованість за цей період, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2