Справа № 804/8837/17
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 січня 2018 року Справа 804/8837/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановський Р.А., перевіривши матеріали адміністративного позову Державного підприємства «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» (далі-ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС, у якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС №Ю35-25 від 13.06.2017р. на суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, штрафу та пені в розмірі 61 158 907, 76 грн.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено обов'язок суду з'ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строки звернення до суду із адміністративним позовом.

Частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, зі змісту прохальної частини вбачається, що ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова» оскаржує вимогу про сплату боргу (недоїмки) по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Так, у відповідності до положень ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010р., орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Слід зауважити, що у позовній заяві не зазначено конкретної дати, з якої саме позивачем стало відомо про порушення його прав (дата отримання підприємством оскаржуваної вимоги) та не надано відповідних доказів.

Водночас, як вбачається зі змісту доданих до позовної матеріалів справи, судом встановлено, що вперше ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповідним позовом (справа №804/5274/17) 17.08.2017р., що свідчить про те, що позивач щонайменше із 17.08.2017р. був обізнаний про порушення власних прав та інтересів.

Натомість, одночасно з адміністративним позовом ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в порядку ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України. В обгрунтування даної заяви позивач зазначає, що 17.08.2017р. підприємство зверталось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС щодо визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС №Ю35-25 від 13.06.2017р. на суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, штрафу та пені в розмірі 61 158 907, 76 грн., надавши разом із позовною заявою заяву про відстрочення сплати та зменшення судового збору із посиланням на скрутне фінансове становище підприємства, однак ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2017р. у справі №804/5274/17 адміністративний позов залишено без руху та запропоновано ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова» усунути недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збору, які підприємство усунути не мало можливості, у звязку з чим даний позов ухвалою суду від 12.09.2017р. було повернуто позивачу. Як зазначає позивач у заяві, зазначені обставини призвели до пропуску строку для звернення з адміністративним позовом. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску звернення до суду із даним позовом, позивач зазначає у заяві, що ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова» є підприємством аерокосмічної галузі, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави в умовах глобальної економічної кризи 2016-2017 рр. не мало наміру звільнятись від сплати судового збору, а лише просило суд, для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, надати відстрочку або розстрочку сплати судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, як це відповідає закону.

При вирішенні вищезазначеної заяви, суд виходить з наступного.

Згідно із ч.1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, судом встановлено, що 17.08.2017р. підприємство зверталось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, яку ухвалою суду від 19.08.2017р. у справі №804/5274/17 - залишено без руху та запропоновано ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова» усунути недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збору, та у подальшому ухвалою суду від 12.09.2017р. було повернуто позивачу.

При цьому, у вищезазначених ухвалах судом розяснено позивачу порядок та строки апеляційного оскарження даних рішень.

Водночас, за даними Компютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» (скорочена назва КП «ДСС») судом встановлено, що вищезазначені ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/5274/17 ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова» в апеляційному порядку не оскаржувались, хоча, як вбачається зі змісту заяви про визнання причин поновлення строку звернення до адміністративного суду та щодо поновлення строку звернення до суду позивач був не згоден із даними судовими рішеннями.

Таким чином, додані до позовної заяви матеріали свідчать, що обставини, на які позивач посилається у якості підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду існували у період з 17.08.2017р. по 10.10.2017р.

Разом з цим суд зазначає, що з адміністративним позовом позивач до суду звернувся лише у грудні 2017 року, тобто через більш ніж два місяці з того моменту, коли обставини, зазначені позивачем у якості поважних причин пропуску звернення до суду, перестали існувати.

При цьому, будь-яких доказів чи пояснень, які б свідчили про існування обєктивних обставин, що перешкоджали позивачеві реалізувати право на звернення до суду у період з 10.10.2017р. по дату фактичного звернення до суду (28.12.2017р.) позивач не надав.

Посилання позивача на тяжкий фінансовий стан підприємства, та, відповідно, неможливість сплати судового збору - не могло бути перешкодою для звернення за захистом своїх прав безпосередньо до суду з урахуванням можливості оскарження позивачем в апеляційному порядку ухвали суду, якою позивачу запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом надання документу про сплату судового збору за відсутності обєктивної можливості здійснення такої сплати.

Інших поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем у клопотанні не наведено.

Суд звертає увагу, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об'єктивно непереборними, а саме, не залежать від волевиявлення особи, яка звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

З огляду на вищенаведене, викладені позивачем у заяві про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та щодо поновлення строку звернення до суду доводи суд визнає неповажними.

Вищевикладені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому згідно з ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Таким чином, вищенаведені недоліки позовної заяви ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова» можуть бути усунені шляхом надання до суду письмових пояснень із зазначеннями інших підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження щодо існування дійсних, істотних обставин, що об'єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом, зокрема, у період з 10.10.2017р. по 27.12.2017р.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, суд вважає, за необхідне, дану позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України у разі якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Згідно із приписами ч. 6 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, то суд повертає позовну заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та щодо поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву Державного підприємства «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною та скасування вимоги- залишити без руху.

Встановити позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду письмових пояснень із зазначеннями інших підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження щодо існування дійсних, істотних обставин, що об'єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом, зокрема, у період з 10.10.2017р. по 27.12.2017р.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію даної ухвали направити особі, яка звернулась до суду із позовною заявою.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1