Справа № 0940/1612/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

26 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3298/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -ОСОБА_1
суддів -ОСОБА_2
ОСОБА_3

перевіривши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 0940/1612/18 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до їх вчинення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 634 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 07 грудня 2018 року.

18 грудня 2018 року на виконання ухвали суду від 29 листопада 2018 року Управлінням Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області скеровано на адресу суду апеляційної інстанції клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обгрунтування заявленого клопотання покликається на те, що відповідно до частини 2 статті 73 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 15 грудня 2017 року) Пенсійний фонд України та його органи були звільненні від сплати судового збору, у зв'язку з чим бюджетом Пенсійного фонду України на 2018 рік не закладено кошти на сплату судового збору.

Оцінюючи в сукупності наведені заявником обставини, суд не вбачає підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Зокрема, пунктом 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов'язок особи, яка подає апеляційну скаргу, додати документ про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо сплати судового збору.

Це стосується і суб'єктів владних повноважень, які фінансується з Державного бюджету України.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за Судом (Голдер проти Сполученого Королівства і Z та інші проти Сполученого Королівства).

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, повязані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в них коштів, призначених для сплати судового збору субєктами владних повноважень не є підставами для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, правові підстави для задоволення заявленого клопотання є відсутніми, оскільки достатніх і належних доказів неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги апеляційному суду не представлено

Таким чином, станом на 26 грудня 2018 року апелянтом не виконані усі вимоги ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд вважає, що апеляційну скаргу слід повернути скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про звільнення від сплати судового збору за подання

апеляційної скарги, відмовити.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 0940/1612/18 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3