Справа № 481/1309/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 481/1309/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Вжещ С.І.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу поліцейського ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції ОСОБА_2 на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до поліцейського ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області капрала поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся з позовом до поліцейського ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії ЕАВ № 581604 від 06 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову посилався на протиправність дій відповідача щодо розгляду справи на місці вчинення правопорушення. Також позивач посилався на відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки проїзд перехрестя він здійснював на зелений сигнал світлофора, а наданий відповідачем відеозапис не містить доказів того, що позивачем здійснений проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано постанову серії ЕАВ N 581604 від 06.09.2018 року винесену капралом ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, поліцейський ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області капрал поліції ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти у справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення проїзд на червоний сигнал світлофора, який забороняє рух, підтверджений відеозаписом, наданим відповідачем до суду першої інстанції.

ОСОБА_3 відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 вересня 2018 року поліцейським ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області капралом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАВ № 581604 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 7).

Зазначеною постановою ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення п. 8.7.3. «е» ПДР, відповідальність за яке встановлена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_3 06.09.2018 року о 14:06 год. в м. Кривий Ріг по вул. Каховська, 43, керуючи транспортним засобом RENAULT PREMIUM 420.19 державний номер НОМЕР_1, проїхав перехрестя вулиць Криворіжсталі та Каховська на заборонений, а саме червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП. В постанові зазначено, що порушення зафіксовано на відеорегістратор.

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності неправомірною, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов та скасовуючи оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення, виходив з того, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону встановлено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Враховуючи положення ст. 222, 258, 276, 283 КУпАП, п. 4 розділу І, п. 1 та п. 2 розділу ІІІ, п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції проте, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу, тобто розгляд питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності має відбуватись на місці його вчинення шляхом складання відповідної постанови, оскільки виявлене відповідачем адміністративне правопорушення не підлягає оформленню протоколом.

Щодо суті вчиненого адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Відповідно до п.п.8.7.3. «е» ПДР України червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали, забороняють рух.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно матеріалів справи, у якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в оскаржуваній постанові відповідач посилався на його фіксацію на відеореєстратор (а.с. 7).

Переглянувши відеофайли правопорушення, які надані до суду першої інстанції відповідачем, колегією суддів встановлено, що 06.09.2018 року о 12:35:44 (в оскаржуваній постанові зазначений час 14:06:22) автомобіль, номерні знаки, якого не видно, проїхав перехрестя вулиць. Разом з цим, якість відеозапису, погодні умови за яких здійснений відеозапис (дощ) не надають можливості однозначно та достеменно стверджувати, що транспортний засіб здійснив проїзд перехрестя вулиць саме на заборонений червоний сигнал світлофору. Також за відсутності звуку на досліджуваному відеофайлі під назвою «Факт правопорушення» неможливо встановити чи дійсно, апелянт, виявивши порушення ПДР, пред'являв водію транспортного засобу, який рухався, вимогу про зупинку.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначений доказ є неналежним та недопустимим, та є таким, що суперечить змісту постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку колегії суддів, відповідачем не доведено правомірність прийнятої постанови Серії ЕАВ № 581604 від 06.09.2018 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги ОСОБА_3

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що всупереч вимог ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78 КАС України, належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР апелянт не надав ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо правомірності постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у звязку з підтвердженням факту скоєння адміністративного правопорушення відеозаписом, наданим суду, спростовуються викладеним та не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, у звязку з чим, на думку колегії суддів, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому згідно ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу поліцейського ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області капрала поліції ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до поліцейського ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області капрала поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 26.12.2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5