Справа № 815/1590/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 р. м. ОдесаСправа № 815/1590/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі Кучмій І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі третьої особи - Міністерства оборони України, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: визнання протиправними дії щодо порушення його прав; зобов`язання в 15-денний строк подати на розгляд Міністерству оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з доданими до нього документами, згідно п. 13 постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» № 975 від 25 грудня 2013 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання та надсилання висновку для прийняття рішення з питання виплати позивачу одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України; зобов`язано відповідача в 15-денний строк подати на розгляд Міністерству оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог, так як до поданої позивачем заяви не додано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), а тому у комісаріату не виникло обов`язку щодо подання відповідного висновку розпорядникові бюджетних коштів для виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

Крім того, апелянт зазначає, що надана копія висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 11 вересня 2014 року не містить відомостей щодо причини та обставини поранення позивача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 лютого 2015 року позивачу встановлено інвалідність III групи внаслідок травми отриманої при виконанні обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії.

У 2016 році позивач звернувся до Військового комісаріату Одеської області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності III групи, яке пов`язане з виконання військової служби в Демократичній Республіці Афганістан, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також з документами, передбаченими Постановою КМУ від № 975 від 25 грудня 2013 року (Порядок № 975).

При цьому, як зазначає позивач він не отримав відповіді від Одеського обласного військового комісаріату.

В свою чергу, 22 березня 2018 року Міністерство оборони України листом № 248/1255 від 19 березня 2018 року, повідомило, що станом на 19 березня 2018 року документи позивача не надходили до Міністерства оборони України.

Крім того, 05 квітня 2018 року Одеський обласний військкомат листом № 2308 від 28 березня 2018 року повідомив представника позивача, що не він готував висновок щодо документів позивача та не передавав документи на розгляд Міністерства оборони України, так як до поданої ним заяви не долучено усіх необхідних документів.

Не погоджуючись з вказаними обставинами позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання спірної допомоги, а відповідачем не дотримано порядку її призначення, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога),- гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Між тим, згідно п. 1 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до п. 11 вказаного Порядку, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

При цьому, до заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України,- копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 12 вказаного порядку встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

При цьому, згідно п 13 вказаного Порядку, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивач звернувся до Одеського обласного військового комісаріату з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності від 26 травня 2016 року.

При цьому, з аналізу зазначених положень законодавства та підзаконних актів колегія суддів робить висновок, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - військкомату, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок за результатами розгляду заяви про призначення та виплати одноразової грошової допомоги виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).

Тобто, на комісаріат покладено обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства оборони України віднесено обов`язок з прийняття відповідного рішення.

В свою чергу, у межах спірних правовідносин комісаріатом зазначених вище дій щодо подання висновку розпоряднику коштів не вчинено, а як наслідок допущено протиправну бездіяльність.

В даному випадку, вказаний висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 01 серпня 2018 року (справа № 750/5060/17), постанові від 22 серпня 2018 року (справа № 802/1966/17-а), постанові від 18 жовтня 2018 року (справа № 825/454/18).

Між тим, колегією суддів не приймається посилання апелянта на те, що ним правомірно не подано відповідного висновку до Міністерства оборони України та повідомлено про це позивача у справі, так як останнім не подано усіх необхідних документів, з огляду на наступне.

Так, апелянт мотивує правомірність своїх дій положеннями п. 4.8 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, яким встановлено, що висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

При цьому, як вже зазначалось колегією суддів вище, уповноваженим органом, який приймає рішення про виплату (відмову у виплаті) одноразової грошової допомоги є Міністерство оборони України, яке за відсутності документів, необхідних для прийняття відповідного рішення про виплату одноразової грошової допомоги, може письмово повідомити заявника про це.

В свою чергу, з аналогічних підстав колегія суддів не приймає посилань апелянта на виявлені ним недоліки у наданих позивачем документах, так як саме Міністерство оборони України має право оцінювати такі документи та приймати відповідне рішення.

Крім того, апелянт зазначає, що позивачем пропущено встановлений строк звернення до суду, так як про факт порушення своїх прав у межах спірних правовідносин він мав дізнатись після отриманого листа про необхідність надання додаткових доказів у червні 2016 року.

В свою чергу, позивачем зазначено, що ним не отримувалось відповідного листа, а про порушення своїх прав він дізнався після надсилання його адвокатом запиту про надання інформації до Одеського обласного військового комісаріату.

Між тим, надаючи правову оцінку вказаним посиланням сторін у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, для підтвердження факту пропуску особою строку звернення до адміністративного суду, останньому необхідно встановити точну дату, з якої починається відлік відповідного строку, на підставі належних та допустимих доказів.

При цьому, такою датою не може вважатися лише дата прийняття оскаржуваного рішення (складання листа) суб`єкта владних повноважень, за умови, що таке рішення (лист) направлялись (повинні направлятись) особі поштою.

В свою чергу, відповідна дата має встановлюватись на підставі належних та допустимих доказів, досліджених судом у ході розгляду відповідної справи, зокрема, доказів, що підтверджують дату отримання оскаржуваного рішення (листа).

В даному випадку, саме на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, який заперечує проти задоволення адміністративного позову покладається обов`язок доказування у даній справі.

Проте, в порушення вказаного обов`язку апелянтом не надано жодного доказу, що підтверджує факт отримання (відмови у отриманні) позивачем копії відповідного листа та доказів, що підтверджують факт направлення такого листа поштою.

При цьому, надана апелянтом копія журналу вихідної кореспонденції підтверджує факт присвоєння відповідному документу вихідного номера, а не підтверджує факт його відправки поштою.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність поновлення пропущеного позивачем строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Одеський обласний військовий комісаріат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян