Справа № 821/1101/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1101/18

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

при секретарі Іщенко В.О.,

за участю представників позивача Терех В.Р., Пепель А.В. та представника відповідача Тодосійчук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Праймконтракт»» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року (м. Херсон, дата складання повного тексту рішення - 28.08.2018 р.) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Праймконтракт»» до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

08.06.2018 року ТОВ «Будівельна компанія «Праймконтракт» звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління з питань ДАБК Херсонської міськради, в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.05.2018 року по об'єктах будівництва №34/3 та №34/2 по просп. 200-річчя Херсона, в кварталі МЖК, 4-АТаврійського мікрорайону м. Херсона;

- визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.05.2018 року №21/402/01-22, №20/401/01-22.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення відповідача є неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на необґрунтованих та помилкових висновках проведеної з порушенням законодавства перевірки.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Будівельна компанія «Праймконтракт»» відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, директор ТОВ «БК «Праймконтракт»» 26.09.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники позивача підтримали свою апеляційну скаргу та мотивовано наполягали на її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав та відповідно, наполягав на залишенні її без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

В період з 17.05.2018р. до 31.05.2018р., на підставі п.7 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (затв. Постановою КМУ від 23.05.2011р. №553), співробітниками ДАБК були проведені позапланові перевірки на об'єктах будівництва «Будівництво дев'ятиповерхового житлового будинку №34/2 по пр.200 річчя Херсона, в кварталі МЖК, 4А Таврійського мікрорайону м.Херсона» та «Будівництво дев'ятиповерхового житлового будинку №34/3 по пр.200 річчя Херсона, в кварталі МЖК, 4А Таврійського мікрорайону м. Херсона». Замовник ТОВ «МЖК», ТОВ «МЖК м. Херсон».

Підставою для проведення цієї перевірки стала заява Громадської організації «Комітет народного контролю» №9/18 від 13.04.2018 року.

За наслідками вказаної перевірки посадовими особами Управління ДАБК було складено акт від 25.05.2018 року, в якому зазначено виявлені порушення:

- невідповідність чинних будівельних норм у Загальному журналі робіт, а саме: даний журнал заповнено не повній мірі, та з моменту дії нових норм, за для можливості вести контроль виконаних робіт у відповідності до чинного законодавства, від 01.01.2017 року вести журнал за новою формою, затвердженою ДБН АЗ. 1-5:2016 стосовно житлових будинків 34/3, 34/2;

- журнал виконання бетонних робіт розпочато 04.10.2017 року, т.б. після набрання чинності ДБН АЗ. 1-5:2016, не відповідають затвердженим формам та заповненні не повною мірою стосовно житлового будинку 34/3;

- акти на закриття прихованих робіт складенні після набрання чинності ДБН А.3.1-5:2016, не відповідають затвердженим формам, та заповненні не повною мірою стосовно житлового будинку 34/3;

- журнал зварюваних робіт розпочато 02.10.2017 року, після набрання чинності ДБН А.3.1-5:2016, не відповідає затвердженим формам, та заповненні не повною мірою стосовно житлового будинку 34/3;

- журнал робіт з монтажу будівельних конструкцій розпочато 07.12.2017 року після набрання чинності ДБН А.3.1-5:2016, не відповідає затвердженим формам, та заповненні не повною мірою стосовно житлового будинку 34/3.

25.05.2018 року за результатам проведення позапланової перевірки відносно ТОВ «БК «Праймконтракт»» Управлінням було складено приписи, в яких зазначено привести виконавчу документацію у відповідності до вимог містобудівного законодавства, а саме до вимог зазначених ДБН А.3.1-5:2016, які набрали чинності 01.01.2017 року.

31.05.2018 року, на підставі вище зазначених документів та письмових заперечень на матеріали перевірок, які надійшли до Управління від позивача, уповноваженою особою відповідача були винесені постанови №20/401/01-22 та №21/402/01-22 про накладення на ТОВ «БК «Праймконтракт»» штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірних рішень відповідача.

Однак колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007р., Законом України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999р. №687-XIV, Законом України «Про будівельні норми», «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (затв. Постановою КМУ від 23.05.2011р. №553), «Порядком виконання будівельних робіт» (затв. Постановою КМУ від 13.04.2011р. №466) та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Законом же України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V, в свою чергу, визначено правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду(контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Так, відповідно до приписів ст.1 вищезазначеного Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із ч.2 ст.8 вказаного Закону №877-V, органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва безпосередньо регламентована «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553.

Як слідує зі змісту вимог ч.ч.1,2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, у відповідності до положень п.5 вказаного вище Порядку №533, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно із ч.1 ст.7 Закону України №877, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Далі, як видно з ч.2 ст.7 цього ж Закону №877, на підставі вказаного наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до вимог ч.5 ст.7 Закону України №877, перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Пунктом 11 ст.4 Закону №877 також визначено, що плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися виключно у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Так, судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, зокрема, актів перевірки №1-22 і №1-23 від 25.05.2018р. (які, до речі, навіть не були предметом дослідження судом 1-ї інстанції) та послідовних пояснень представників позивача встановлено, що спеціалістами Управління ДАБК, в порушення вказаних вище вимог п.11 ст.4 та ч.5 ст.7 Закону України №877, спірну позапланову перевірку фактично було проведено без присутності керівника або його заступника чи відповідальної (уповноваженої) особи ТОВ «БК «Праймконтракт»» (т.б. підрядника) та перед початком цієї перевірки, відповідно, не було пред'явлено керівнику (або уповноваженій ним особі) товариства-підрядника службове посвідчення, наказ та направлення на перевірку, а також не вручено (надано) останнім копій цих дозвільних документів.

Доказів зворотного, окрім наявних в актах перевірки підписів представників замовників (т.б. ТОВ «Молодіжний житловий комплекс», ТОВ «Молодіжний житловий комплекс м.Херсон»), представником відповідача, в порушення ч.2 ст.77 КАС України, не надано. Не містяться такі докази і в матеріалах справи.

При цьому, одночасно необхідно звернути увагу й на той факт, що складені відповідачем відносно підприємства позивача 2 протоколи про адміністративні правопорушення від 25.05.2018р., які фактично стали основною підставою для притягнення ТОВ «БК «Праймконтракт»» до відповідальності, також були складені із порушеннями вимог ст.256 КУпАП.

Окрім того, слід зазначити і про те, що у вказаних вище протоколах від 25.05.2018р. та спірних постановах №21/402/01-22 від 31.05.2018р. і №20/402/01-22 від 31.05.2018р. (який, до речі, навіть не був предметом дослідження судом 1-ї інстанції) також відсутні і будь-які докази (відмітки) про роз'яснення уповноваженою особою відповідача - позивачу, як представнику юридичної особи, яка притягується до досить суворої адміністративної відповідальності, прав, передбачених ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, в тому числі і право на юридичну допомогу адвоката та право подати письмові пояснення чи зауваження щодо змісту складених відносно нього протоколів, що, в свою чергу, є грубим порушенням приписів Конституції України та в т.ч. і вимог ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності».

Також, необхідно звернути увагу й ще на той факт, що обидві спірні постанови від 31.05.2018р. були ухвалені до закінчення зазначеного у приписі від 25.05.2018р. строку (який повинен був фактично закінчуватися аж 16.06.2018р.) на усунення порушень та без участі керівника або уповноваженої особи підприємства, т.б. відповідачем, при розгляді протоколів та матеріалів перевірки, не було реально забезпечено участь уповноваженого представника ТОВ «БК «Праймконтракт»» та фактично позбавлено останнього надати свої пояснення чи заперечення і відповідно, довести свою невинуватість у вчиненні пред'явлених підприємству правопорушень.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та наведені вище норми діючого у цій сфері законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, в даному випадку, було суттєво порушено як процедуру проведення перевірки, так і процедуру притягнення суб'єкта господарювання до адміністративної відповідальності.

Що ж стосується безпосередньо суті нібито виявлених відповідачем на об'єкті будівництва (т.б. будинки №34/3 та №34/2 по просп.200-річчя Херсона, в кварталі МЖК, 4-А Таврійського мікрорайону м.Херсона) правопорушень, то судова колегія з цього приводу вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, що стосується виконавчої документації по об'єкту будівництва №34/3, Управлінням ДАБК у приписах, протоколах, та в постановах підряднику (т.б. позивачу) були інкриміновані наступні правопорушення: «загальний журнал виконаних робіт», «акти про закриття прихованих робіт» та інша виконавча документація не відповідають вимогам ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва».

Проте, як встановлено з матеріалів справи та вже зазначалося вище, договір генерального підряду у будівництві багатоповерхового житлового будинку №34/3 був укладений ще у 2016 році, декларація про початок будівельних робіт була зареєстрована теж у 2016 році,а саме 27.08.2016р., ТОВ «БК «Праймконтракт»», як підрядник, також приступило до будівництва вказаного об'єкту теж ще у 2016 році, т.б. до вступу в дію нових ДБН А.3.1-5:2016 та відповідно, на момент чинних на той час дій ДБН А.3.1-5:2009, а тому і вела всю свою виконавчу документацію у відповідності до діючих на момент початку будівництва норм ДБН А.3.1-5:2009.

Згідно ДБН А.3.1-5:2009 «Організація будівельного виробництва», «Загальний журнал робіт» веде відповідальна за будівництво будівлі або споруди особа і заповнює його з 1-го дня на об'єкті особисто або доручає керівникам змін.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи наказу ТОВ «БК Праймконтракт» №65/1 від 31.10.2016 року було призначено відповідальну за організацію та ведення БМР особу (Дикаленко О.М.), а отже і заповнення «Загального журналу робіт» відбулось саме з цієї дати.

Тобто, 1 (першим) днем роботи відповідальних осіб на об'єкті будівництва за ведення «загального журналу робіт» вважається день їх призначення на об'єкт, а отже і дата заведення цього загального журналу робіт вважається з дня призначення відповідальної особи.

Оскільки на законодавчому рівні не врегульовано питання переходу з ДБН А.3.1-5:2009 на ДБН А.3.1-5:2016, то відповідно, не зрозуміло, що саме потрібно було зробити із заведеною у 2016 році виконавчою документацією, яка, в свою чергу, заводиться з початку будівництва об'єкта і ведеться до введення його в експлуатацію.

Діючим законодавством, в свою чергу, теж не передбачено конкретного порядку приведення у відповідність до нових норм ДБН вже заведеного і не закінченого журналу робіт, а тому, відповідно, зазначена у спірному приписі від 25.05.2018р. вимога Управління ДАБК є не конкретною та фактично не ґрунтується на нормах діючого у цій сфері законодавства. Крім того, оскаржуваний припис не містить і чітких заходів, які підприємству необхідно вжити для усунення порушень, а також, в ньому взагалі чітко не зазначено ані абзацу, ані пункту, ані частини, ані статті, ані розділу або глави нормативно правового акту, які нібито було порушено позивачем.

При цьому, одночасно слід звернути увагу й на те, що підприємство позивача у своїх запереченнях на протокол про правопорушення, зазначало на незрозумілість припису та просило відповідача роз'яснити, яким же саме чином вони мають виконати цей припис, але, як видно з матеріалів справи, жодних роз'яснень від відповідача на адресу товариства не надходило. Не зміг мотивовано роз'яснити ці спірні питання і представник відповідача в судовому засіданні суду 2-ї інстанції.

Як вбачається зі змісту положень ст.3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) повинен здійснюватися за принципом презумпції правомірності діяльності суб'єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків суб'єкта господарювання та/або повноваженьоргану державного нагляду (контролю).

Стосовно ж неправильного, на думку відповідача, ведення «актів на закриття прихованих робіт», слід зазначити наступне.

Так, наведені Управлінням ДАБК форми складених позивачем спірних актів по своїй суті та змісту фактично відповідають затвердженій формі акту, що наведена у Додатку «В» нового ДБН А.3.1-5:2016, адже там вказані усі представники відповідальних осіб, найменування робіт, матеріалів, дати проведення робіт, відомості про відхилення від проектної документації та підписи відповідальних осіб.

Також, слід зазначити й про ту обставину, що представником авторського нагляду може призначена особа від генеральної проектної організації, що може і не мати кваліфікаційного сертифіката, відповідно до норм ДСТУ-Н Б А. 2.2-11:2014 та Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури» (затв. Постановою КМУ №903 від 11.07.2007р.), оскільки авторський нагляд за будівництвом об'єкту №34/3 фактично здійснюється групою авторського нагляду сертифікованої проектної організації - ПрАТ «Херсон-Діпромісто».

Далі, як видно зі змісту положень п.8.4.1.1 і 8.4.1.2 ДБН А.3.1-5:2016, на підприємстві ведеться вхідний контроль конструкцій виробів і матеріалів, перевіряється їх відповідність вимогам проектної документації, паспортам якості та сертифікатам з відповідними записами у «Журналі вхідного контролю», який, в свою чергу, як вбачається з матеріалів справи був представлений для ознайомлення представникам Управління ДАБК. Відповідність матеріалів сертифікатам якості та їх придатність до використання у будівництві було в повному обсязі викладена в цьому журналі вхідного контролю.

Слід зазначити, що теж саме стосується і зауважень відповідача про нібито відсутність повної інформації про контрольні зразки бетону та не можливість встановлення якості бетонної суміші - на кожну партію бетонної суміші, що застосовувалась при будівництві житлового будинку. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, у підприємства позивача наявний документ про якість бетону за індивідуальним номером, в якому чітко вказана його марка, склад, кількість, об'єкт на який цей бетон постачається та дата постачання. Ці дані також в повному обсязі були наведені в представленому суду журналі вхідного контролю, а документи про якість матеріалів у повній мірі були надані для ознайомлення представникам Управління і при проведенні перевірки.

При цьому, необхідно звернути увагу відповідача й на те, що контрольні зразки бетону беруться тільки у випадку відсутності сертифікату якості.

Отже, за вказаних обставин та враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, твердження відповідача про те, що позивачем не в повній мірі було заповнено всю свою виконавчу документацію є необґрунтованими та безпідставними.

І на останнє, що ж стосується позиції відповідача про те, що форми заповнених актів на закриття прихованих робіт нібито не відповідає нормам ДБН А.3.1-5:2016, то з цього приводу судова колегія вважає і цю позицію необґрунтованою та, в свою чергу, зазначає, що дані акти взагалі були складені не позивачем - ТОВ «БК «Праймконтракт» (в т.ч. в них не міститься жодного підпису представника підрядника), а ТОВ «Монолітконструкція», а тому, за невідповідність форми даних актів відповідальність повинні нести виключно саме ТОВ «Монолітконструкція» та представники технічного нагляду і проектної організації.

Аналогічне стосується і виконавчої документації по об'єкту будівництва №34/2.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що відповідач, в даному конкретному випадку, провів спірні позапланові перевірки без належних на то підстав та з порушенням порядку їх проведення, а також допустив суттєві порушення і при вирішенні питання щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що, в свою чергу, помилково не було встановлено судом 1-ї інстанції, в зв'язку із чим, даний адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом визнання протиправними та скасування винесених Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради приписів від 25.05.2018 року та постанов від 31.05.2018 року №21/402/01-22 і №20/401/01-22 про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право скасувати його повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв'язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, у відповідності до ч.2 ст.9 та п.п.1,3,4 ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати судове рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове - про повне задоволення позовних вимог.

Крім того, у відповідності до приписів ст.ст.132,139 КАС України, одночасно судова колегія також вважає за необхідне стягнути на користь позивача і сплачений ним судовий збір у загальному розмірі 14977 грн. (т.б. за подання позовної заяви - 7048 грн.; за подання апеляційної скарги - 7929 грн.).

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Праймконтракт»» - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року - скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Праймконтракт»» - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати приписи Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради від 25.05.2018 року по об'єктах будівництва №34/3 та №34/2 по просп. 200-річчя Херсона, в кварталі МЖК, 4-АТаврійського мікрорайону м. Херсона про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Визнати протиправними та скасувати постанови Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради від 31.05.2018 року №21/402/01-22 та №20/401/01-22 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Стягнути з Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Будівельна компанія «Праймконтракт»» () судовий збір у розмірі 14977 грн. (за подання позовної заяви - 7048 грн.; за подання апеляційної скарги - 7929 грн.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 14.12.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук