Справа № 369/11628/18
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/274/18
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С

при секретарі Головатюк В.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Клімова С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Київської митниці Державної фіскальної служби у справі про порушення митних правил від 17.04.2018 року №0341/12500/18 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Київської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил. Свої вимоги мотивував тим, що 11 вересня 2018року ОСОБА_3 було отримано постанову Київської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0341/12500/18 від 16 серпня 2018 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8 500,00 грн.

Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просить суд скасувати зазначену постанову посилаючись на те, що вона була винесена з порушенням норм Митного кодексу України, а саме справу про порушення митних правил було розглянуто без належного повідомлення про її розгляд та без участі позивача; в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки відповідача про порушення позивачем митних правил є недоведеними, оскаржувана постанова прийнята без з'ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил. Разом з цим, позивач зазначає, що вирішення питання про притягнення до відповідальності відбулось за його відсутності і без забезпечення його участі у вирішенні справи. Зазначені обставини свідчать про те, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось необґрунтовано, не у відповідності до чинного законодавства, у зв'язку із чим рішення відповідача, що оформлене Постановою у справі про порушення митних правил№0341/12500/18 підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов.

Представник відповідача - Київської митниці ДФС у судовому засіданні позов не визнав, надав відзив на позовну заяву(а.с. 52-59), в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову з підстав, які викладені у запереченнях на позов.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 03.04.2018 року в зоні діяльності Волинської митниці ДФС через митний кордон України у транспортному засобі з реєстраційним номером АА192ІКК/АА7580ХО з території Норвегії на адресу ТОВ «ІФ-10 Лайнер» (03680. м. Київ, вул. Качалова, буд, 5д, ) на підставі товаросупровідних документів: рахунок-фактура від 14.03.2018 № SF12383А, міжнародної автомобільної накладної (СМR) від 27.03.2018 № 002800, переміщено товар: «Навантажувач Volvo Р220Е. 2003 Моd., самохідний, колісний, одноківшовий, бувший у використанні, в комплекті з запасною шиною та новим вітровим склом, не призначений для військового використання, серійний номер Р220ЕV2532. рік випуску: 2003 - І шт.» загальною вагою брутто 34900 кг.. вартістю 22000 Євро.

Згідно з даними товаросупровідних документів відправником товару є «AgderanleggsenterAS» (Rigetjonnveien 18 4626 Kristiansand, Норвегія).

Відповідно до відомостей, наявних в міжнародній автомобільній накладній (СМR) від 27.03.2018 №002800. перевезення вищезазначених товарів з митниці відправлення (Волинська митниця ДФС) до митниці призначення (Київська митниця ДФС) здійснювалось транспортним засобом з реєстраційним номером АА1921КК/АА7580ХГ) під керуванням громадянина ОСОБА_3 - водія ТОВ «ІФ-10 Лайнер» (03680, м. Київ, вул. Качалова, буд. 5д, код СДРПОУ 25634036).

13.04.2018 транспортний засіб з реєстраційним номером АА1921КК/АА7580ХО прибув до митниці призначення - ВМО № 1 м/п «Вишневе» (Київська обл., Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола. 46-А). Товари, що прибули в транспортному засобі з реєстраційним номером АА1921КК/АА7580ХО були заявлені в митний режим ІМ-40 ДЕ за МД № 125200/2018/684697.

Як зазначає відповідач 13.04.2018 року під час проведення митного огляду, встановлено факт відсутності вітрового скла, зазначеного у рахунку-фактурі від 14.03.2018 № № SF12383А, що за даними оскаржуваної постанови про порушення митних правил підтверджено Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу за МД № 125200/2018/684697.

З огляду на достатність доказів, що свідчать про порушення митних правил, та пояснення позивача від 13.04.2018 р, про втрату (розбиття скла під час шторму у морі) головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Вишневе» Київської митниці ДФС у відношенні позивача складений протокол про порушення митних правил від 17.04.2018 року №0341/12500/18 (а.с. 21-24).

Обґрунтовуючи правомірність цих дій Відповідач зазначає, що Відповідно до підпункту а) п. 2. 2 ч. 2 ст. 91 МК України до товарів, які переміщуються від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до органу доходів і зборів розташованого на митній території України, застосовується митний режим транзиту.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що перемішуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання.

Пунктом 4 ч.1 ст. 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту повинні мати неушкоджені засоби ідентифікації у разі їх застосування.

У відповідності до ч. 2 ст. 191 МК України перевізники зобов'язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування.

У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

Частиною першою статті 193 Митного кодексу України передбачено, що за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідач вказував, що на момент складання протоколу про порушення митних правил інформації від представників перевізника щодо будь-яких заяв чи листів відносно втрати вантажу направлених на адресу правоохоронних органів до митниці не надходило.

Позивач заперечуючи цей факт вказував на те, що звертався до митного органу під час в'їзду на митну територію України, та повідомляв про факт розбиття вітрового скла, однак йому повідомляли (в усній формі) про малозначність такого інциденту, зважаючи, що основним товаром є навантажувач Volvo Р220Е, а доставка здійснюється на відкритій платформі.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином на переконання Відповідача протокол про порушення митних правил №0341/12500/18, та оскаржувана постанова винесені правомірно з дотриманням норм Митного кодексу України.

Однак суд не погоджується із доводами Відповідача з наступних підстав:

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом частини 1 статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, втрата цих товарів, транспортних засобів, який ввезений в митному режимі транзиту, до відповідного органу доходів і зборів України або ж його вивезення за межі митної території України, визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (частина 1 статті 486 Митного кодексу України).

У відповідності до положень статті 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 488 Митного кодексу України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно ж зі статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено частинами 1 та 7 статті 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Разом з тим, статтею 498 Митного кодексу України до прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, крім іншого, віднесено прийняття участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення.

За змістом статті 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, в наведених нормах законодавцем чітко закріплено обов'язок органу доходів і зборів вручити (надіслати) особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, примірник протоколу про порушення митних правил, в якому, крім іншого, зазначаються час та місце розгляду справи про порушення митних правил, а у випадку неповідомлення зазначеної інформації під час вручення протоколу - проінформувати поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

При цьому, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, справа про таке порушення може бути розглянута лише в разі, якщо є докази її своєчасного повідомлення про місце і час розгляду справи та від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні будь які докази того, що Позивач був належним чином повідомлений про дату та час як складання протоколу про порушення митних правил, так і дату час та місце при розгляді справи і винесенні постанови №0341/12500/18. Зазначена Відповідачем у відзиві на позовну заяву теза про те, що 18.04.2018 року листом Київської митниці ДФС за № 2834/1/10-70-63-47 протокол про порушення було направлено поштовим повідомленням на адресу Позивача не підтверджена доказами, а описаний у постанові (на а.с. 18) метод запрошення, як надсилання електронного повідомлення на адресу митного брокера суд оцінює критично.

Суд погоджується із доводами позивача, що порядок складення протоколу у даній справ не відповідав вимогам ст. 494,так як протокол про порушення митних правил №0341/12500/18 було складено з порушенням процедури, через чотири дні після огляду товарів(вантажу), у його відсутність, про що вказано у самому протоколі (а.с. 21-24).

Досліджуючи як доказ протокол про порушення митних правил від 17.04.2018 року випливає, що розгляд справи призначений Відповідачем, мав відбутися 12 липня 2018 року об 11годині 00 хвилин за адресою: 08307, Київська область, м. Бориспіль, міжнародний аеропорт «Бориспіль», адміністративний будинок Київської митниці ДФС, каб.№305.

В той же час, оскаржувана постанова по даній справі була винесена 16 серпня 2018 року. Таким чином розгляд справи було проведено не у визначений у протоколі час, про що також не повідомлено Позивача, що суперечить вимогам ст.ст. 498, 536 МК України.

Окрім цього, у винесеній постанові митниці вказано, що перевірці піддавалися надані позивачем до ДФС пояснення. Всі вони перелічені та описані у постанові,та відзиві на позовну заяву Відповідачем, серед них зокрема службові записки №416/10-70-20-27 від 02.07.2018, № 266/10-70-63-01-20 від 04.07.2018, та листи за №1893/7/03-70-61, однак на підтвердження заявлених заперечень до суду вони надані не були.

За наявних у справі доказів суд приходить висновку, що Позивач не був повідомлений про результат розгляду справи та винесення постанови. Так супровідний лист Київської митниці ДФС про направлення постанови Позивачу № 5718/10-70-20 було зареєстровано 20.08 2018 року (а.с. 15), а разом з оскаржуваною постановою був направлений Позивачу тільки на 12 й день після проголошення, що підтверджується роздруківкою укрпошти про поштове відправлення №743 (а.с. 60).

Відтак, суд дослідивши належним чином обставин, пов'язаних з повідомленням позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, та про результат її розгляду, що в свою чергу, відповідно до наведених вище положень Митного кодексу України є обов'язковою умовою правомірності прийнятої митним органом постанови.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи оскаржувану постанову у сукупності з доказами, суд вважає не доведеним наявність вини та умислу Позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3. ст. 470 Митного кодексу України. У разі відсутності документальних відомостей про таке, звинувачення Позивача у вчиненому правопорушенні слід вважати таким, яке за змістом ст. 62 Конституції України ґрунтується виключно на упереджених припущеннях та повинно тлумачитись на його користь.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законом обставини

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Несвоєчасність повідомлення про місце і час розгляду справи невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, що згідно ст. 531 МК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Таким чином, оскільки винесена постанова не відповідає положенням КУпАП, та Митного кодексу України, а Відповідачем в повній мірі не доведено умислу Позивача на вчинення дій (умисел чи необережність), передбачених диспозицією ч. 3 статті 470Митного кодексу України, висновки органу доходів і зборів у суді не підтвердженні достовірними доказами, а також несвоєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи про порушення митних правил, що згідно ст. 531 МК України є підставою для скасування постанови в справі про порушення митних правил. Постанова Київської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0341/12500/18 від 16 серпня 2018 року є протиправною та підлягає скасуванню, інші позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають з наступних підстав. Даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення ( акту індивідуальної дії ) та не є справою про адміністративне правопорушення.Підстави закриття провадження у справі, встановлені ст.157 КАС України, вичерпні і розширеному застосуванню не підлягають. Відповідно до вимог МК по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Таким чином суд вважає, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення, митні правопорушення під час розгляду справи за правилами КАС України, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 8, 9, 73, 74, 77, 241, 242, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 8 ст. 247 КУпАП, ст.ст.192, 460, 470 ч.3, 481, 491, 494 Митного Кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до Київської митниці Державної фіскальної служби у справі про порушення митних правил від 17.04.2018 року №0341/12500/18 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, про скасування постанови в справі про порушення митних правил задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Київської митниці Державної фіскальної служби у справі про порушення митних правил № 0341/12500/18 від 16.08.2018 року у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень на ОСОБА_3.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлений 02 грудня 2018 року.

Суддя Н.С. Пінкевич