Справа № 240/5349/18
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 грудня 2018 року м. Житомир справа № 240/5349/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати неправомірними дії відповідача (викладені в листі від 07.08.2018 № С-393) щодо відмови йому у здійсненні перерахунку розміру та виплаті довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2018 на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018 № 3-351/03-23/166/2018;
- зобов'язати Житомирське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання, з розрахунку 90% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді Апеляційного суду Житомирської області , визначеної у довідці Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018 № 3-351/03-23/166/2018, починаючи з 01.01.2018 року, без обмеження граничним розміром довічного грошового утримання, з урахуванням раніше виплачених коштів.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він починаючи з 08 грудня 2015 року перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді (без обмеження граничним розміром), призначене відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI.
Позивач вказує, що відповідно до положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягає перерахунку у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді, яка у свою чергу залежить від розміру мінімальної заробітної плати. Оскільки 22.07.2018 набрав чинності Закон України від 15.05.2018 №2415-VII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (чи) суміжних прав", яким внесено зміни до Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та встановлено, що мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів і заробітної плати працівників і інших виплат, а до внесення змін щодо її незастосування вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017, то позивач вважає, що він має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку з підвищенням з 01.01.2018 прожиткового мінімуму для працездатних до 1762,00 гривень в порівнянні з розміром прожиткового мінімуму для працездатних з 01.01.2017, який становив 1600,00 гривень . З метою реалізації свого права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивач 30.07.2018 звернувся до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із відповідною заявою до якої додав довідку Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018 № 3-351/03-23/166/2018 про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2018. Однак, відповідач листом від 07.08.2018 відмовив позивачу та зазначив, що підстави для проведення такого перерахунку відсутні.
На думку ОСОБА_1, відмова відповідача у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року є незаконною, порушує його конституційні права, а тому він звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 20 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
06 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання є правомірними. В підтвердження такої позиції зазначає, що Закон України від 15.05.2018 №2415-VII"Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", яким встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, а також зазначено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року, набрав чинності 22 липня 2018 року. А тому, враховуючи, що закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії у часі, відповідач зазначає, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з серпня 2018 року (а.с.31-32).
17 грудня 2018 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву, в якій останній зазначив, що Закон України від 15.05.2018 №2415-VII"Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", який набрав чинності 22 липня 2018 року, сприяє покращенню матеріального становища працюючих суддів та суддів у відставці, а отже він має зворотну дію у часі. Крім того, позивач наголосив, що в жовтня 2018 року Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області визнало його право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, та здійснило такий перерахунок в добровільному порядку, починаючи з 01.08.2018 року, виходячи з розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, визначеного у довідці Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018 № 3-351/03-23/166/2018. З огляду на зазначене, позивач просить відхилити відзив Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на позовну (а.с.34-36).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
На підставі положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі постанови Верховної Ради України від 12.11.2015 №788-VIII та наказу голови апеляційного суду Житомирської області від 07.12.2015 № 320-к був звільнений у відставку з посади судді апеляційного суду Житомирської області.
На виконання вищезазначеного судового рішення, ОСОБА_1, починаючи з 08 грудня 2015 року було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 07.07.2010 № 2453-VII «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди. На даний час він перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.
У зв'язку з підвищенням з 01.01.2018 прожиткового мінімуму для працездатних та зміною посадового окладу працюючих суддів, позивач отримав в Апеляційному суді Житомирської області довідку від 26.07.2018 №3-351/03-23/166/2018 про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2018 (а.с.9).
30 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про здійснення йому з 01.01.2018 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру суддівської винагороди, вказаної у довідці Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018 №3-351/03-23/166/2018 (а.с.10).
Однак, Житомирське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 07.08.2018 № С-393 повідомило позивача, що йому відмовлено в перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання. В якості підстави для відмови в листі вказано, що Законом України 06.12.2016 № 1774-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Натомість, до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становить 1600 гривень, а тому відповідач зазначив, що підстави для проведення перерахунку позивачу щомісячного довічного утримання судді у відставці відсутні (а.с.11).
Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи питання застосування до спірних правовідносин норм матеріального права та надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.
Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб'єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб'єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.
Статтею 141 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) (далі - Закон України № 2453-VI) визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.
Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Отже, довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Відповідно до статті 133 вказаного Закону України № 2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Починаючи з 30.09.2016 Закон України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" втратив чинність, у зв'язку з набранням чинності Законом України від 02.06.2016 № 1402- VIІІ «Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон України № 1402- VIІІ).
Так, в ч. 4 ст. 142 Закону України № 1402-VIІІ закріплені аналогічні правові норми щодо перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
При цьому, пунктом 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1402- VIІІ визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).
Згідно з ч. 3 та 4 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат. Посадові оклади суддів апеляційного суду встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом 1,1.
З аналізу вищезазначених норм, вбачається, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягає перерахунку у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді, яка у свою чергу залежить від розміру мінімальної заробітної плати.
Разом з тим, пунктом 3 розділу II Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.
22 липня 2018 року набрав чинності Закон України від 15.05.2018 №2415-VII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (чи) суміжних прав", яким було внесено зміни до Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та встановлено, що до внесення змін щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.
Таким чином, дію Закону України від 15.05.2018 №2415-VII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (чи) суміжних прав" поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року.
З огляду на зазначене, в даних правовідносинах, безпідставним є посилання відповідача на норми статті 58 Конституції України, в частині положень про відсутність зворотної дії у часі законів та інші нормативно правові.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні.
З огляду на зазначене, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762 гривні, а тому саме з цієї дати є підстави для проведення позивачу перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, у зв'язку з зміною грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Крім того, слід зазначити про помилковість трактування відповідачем та, як наслідок визначення періоду за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання, пункту 4 ІІ Розділу Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 № 3-1.
Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.
Тобто, положення вказаного нормативного акту визначає період в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід наголосити, що дата з якої у відповідача виник обов'язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку не є тотожним поняттям з датою, з якої позивач набув право на такий перерахунок.
Таким чином, перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, має бути проведений за період з 01 січня 2018 року, оскільки саме з цього моменту відбулося збільшення грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та у судді у відставці виникло право на перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання.
З відзиву на позовну заяву Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області встановлено, що відповідачем проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018. Дані обставини підтверджуються інформацією, зазначеною у довідці Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.11.2018 № 6614 про розмір щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1.
З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762,00 грн., саме з 01.08.2018.
Таким чином, суд вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, не вірно тлумачив норми Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав та Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а тому суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_2 в проведенні з 01.01.2018 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018 №3-351/03-23/166/2018.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Частиною 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Із змісту вказаних норм видно, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб'єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
В своєму позові ОСОБА_1 просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання, з розрахунку 90 % від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді Апеляційного суду Житомирської області, визначеної у довідці Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2018 № 3-351/03-23/166/2018, починаючи з 01.01.2018 року, без обмеження граничним розміром довічного грошового утримання, з урахуванням раніше виплачених коштів.
Суд зауважує, що відповідачем не оспорюється право ОСОБА_1 на визначення його щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді без обмеження граничним розміром.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити такий перерахунок з 01.01.2018.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем під час розгляду справи не доведено протиправності дій своїх дій щодо відмови у проведенні позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, натомість наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів підтверджено право позивача на перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку з підвищенням, починаючи з 01.01.2018, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 1762 гривень, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 250, 255, 258-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
вирішив:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович