Справа № 300/890/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/4344/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 20 листопада 2018 року (суддя Софілканич О.А., час ухвалення 10:01, місце ухвалення смт.Воловець, дата складання повного тексту 23.11.2018 року),

в адміністративній справі №300/890/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області,

про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: 1) визнати протиправною та скасувати повністю постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №803855 від 25.09.2018 року, якою позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.; 2) визнати протиправною та скасувати повністю постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №803655 від 25.09.2018 р., якою позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 20.11.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції від 20.11.2018 року не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що вимоги до заповнення постанови про адміністративне правопорушення встановлені розділом ХІІІ п.10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. Наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395. Однак, з отриманої позивачем копії постанови неможливо розібрати склад правопорушення, дані працівника поліції та інші дані внесені до постанови. Зазначає апелянт, що винесена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено порядок її оскарження. Також звертає увагу апелянт на те, що позивачу була надіслана не копія постанови НК №803655 від 25.09.2018 р., а копія постанови за іншим номером, а саме НК №803855, тому незрозумілим є, яка саме з постанов є дійсною та підлягає виконанню.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 20.11.2018 р. та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити позов в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою про адміністративне правопорушення серія НК №803655 від 25.09.2018 року притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що він 25.09.2018 року в 19:00 год. в смт. Воловецьк по вул. Карпатика, 141, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час руху транспортного засобу користувався засобами звязку, тримаючи їх у руках, чим порушив пп.«д» п.2.9 ПДР України (а.с. 15).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 р. № 1306 (в редакції на час розглядуваних правовідносин), учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп.«д» п.2.9 Правил, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за ч.2 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що поліцейським не порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст.122 ч.2 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тому, являються необґрунтованими доводи апелянта (позивача) ОСОБА_1 про відсутність його вини у вчиненні порушень вимог ПДР України.

Відносно тверджень апелянта про отримання ним копії постанови НК №803655 про накладення адміністративного стягнення по справі від 25.09.2018 року з іншим порядковим номером серії НК № 803855, то суд першої інстанції вірно встановив та врахував, що згідно довідки №5953/106/26/4-18 від 19.11.2018 року, наданої ОСОБА_2 відділенням поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області, копія постанови серії НК №803855 від 25.09.2018 року є копією оригінала постанови серії НК №803655 від 25.09.2018 р., і обидві постанови є ідентичними за своїм змістом (а.с. 26).

Водночас, колегія суддів враховує, що наведені апелянтом доводи щодо заповнення оскарженої постанови нерозбірливим почерком та без зазначення правових наслідків її невиконання були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та не спростовують вини апелянта ОСОБА_1 у вчиненні ним порушень вимог ПДР України.

Колегія суддів також враховує, що оскаржена позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення від 25.09.2018 року винесена відносно ОСОБА_1 в межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення. Адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність постанови від 25.09.2018 року про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 20 листопада 2018 року в адміністративній справі №300/890/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.В. Ільчишин

ОСОБА_3