Справа № 1140/2283/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

26 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 1140/2283/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.09.2018 р. (суддя Сагун А.В.) в справі № 1140/2283/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - ГУ Держгеокадастру) про визнання протиправною відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області; зобов'язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.09.2018 р. позов задоволено частково, визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області; зобов'язано ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення в частині зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, ухваливши в цій частині нове рішення про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Апелянт вказує на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зазначає про неврахування судом першої інстанції, що відповідачем на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 р. в справі № П/811/442/18 вдруге помилково встановлена невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законодавства, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Таким чином, обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права позивача є неефективним.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду в справі № П/811/442/18 ГУ Держгеокадастру розглянуто заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області та відмовлено в задоволенні заяви, оскільки з метою раціонального використання земельних ділянок ГУ Держгеокадастру сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бети передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області.

Зважаючи на те, що відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав, що не передбачені ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність такої відмови.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції вважав, що не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень, а з урахуванням того, що заява позивача розглянута з порушенням норм Земельного кодексу України, вказав, що порушене право позивача має бути відновлено шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 р. в справі № П/811/442/18 визнана протиправною відмова ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладену у листі № К-22732/0-169797/0/6-17 від 21.12.2017 р.; зобов'язано не пізніше 30 днів з дня набрання рішенням законної сили повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 24.11.2017 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

На виконання судового рішення, що набрало законної сили, ГУ Держгеокадастру листом від 01.08.2018 р. № К-22732/0-5293/0/17-18 повідомило позивача, що з метою раціонального використання земельних ділянок наказом «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам на території Кіровоградської області у ІІІ кварталі 2018 року» ГУ сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації та території Кіровоградської області. Враховуючи невідповідність місця розташування земельної ділянки, відповідачем відмовлено у задоволенні заяви.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, до повноважень якого входить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Кіровоградської області; організація виконання робіт на території Кіровоградської області із землеустрою.

Відповідності до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як встановлено частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За приписами ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічні приписи містяться й в ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу, відповідно до якої відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, законодавець обмежив підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою лише невідповідністю місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою при повторному розгляді цієї заяви є невідповідність місця розташування земельної ділянки, про відведення якої просить позивач, наказу ГУ Держгеокадастру «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам на території Кіровоградської області у ІІІ кварталі 2018 року».

Разом з тим, така підстава відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не узгоджується із закріпленими законодавчо підставами відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про порушення відповідачем приписів Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог статті 118 Земельного кодексу України в контексті спірних правовідносин відповідач має прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або прийняти мотивоване рішення про відмову із чітким визначенням однієї з підстав, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України.

Як зазначено вище, підставою для відмови позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є невідповідність місця розташування земельної ділянки сформованому переліку земельних ділянок, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області.

Тобто, при прийнятті рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідачем не зазначено конкретною підстави, визначеної ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, для надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відсутність обґрунтованого рішення із зазначенням підстав, встановлених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не дозволяє надати належну правову оцінку рішенню у контексті його обґрунтованості, й відповідно, прийняти рішення про зобов'язання надати такий дозвіл.

Надаючи правову оцінку доводам апелянта про те, що обраний спосіб захисту порушеного права позивача є неефективним, суд вказує на таке.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Тобто, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, прийняти за клопотаннями відповідне рішення або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Через те, що відповідачем не дотримано вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України під час розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд вважає передчасним вирішення питання щодо зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проектів землеустрою, а тому позовні вимоги про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою задоволенню не підлягають.

Відтак, є правильним обираний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути заяви позивачів та прийняти рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.09.2018 р. в справі № 1140/2283/18 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.09.2018 р. в справі № 1140/2283/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 26.12.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.12.2018 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко