Справа № 1440/2026/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 1440/2026/18

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 12.09.2018 р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Градовський Ю.М. , Яковлєв О.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року про повернення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

17.08.2018р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання протиправною бездіяльність щодо включення інформації про неї, як вкладника до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязання включити інформацію про неї до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» у розмірі 20147,54грн.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.08.2018р. позов залишений без руху, з підстав не зазначення позивачем в позовній заяві ціни позову; пропуском строку звернення до адміністративного суду та непорушенням питання про його поновлення.

З причин невиконання в повному обсязі вимог ухвали Миколаївського окружного адміністративного суд від 27.08.2018р. про залишення позову без руху, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.09.2018р. позов повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Повертаючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в поданій заяві про усунення недоліків позовної заяви не зазначила про причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та не просила суд поновити строк звернення з позовом до адміністративного суду, чим не виконала в повному обсязі ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суд від 27.08.2018р.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи КАС України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, позивач зазначає, що шестимісячний строк звернення до суду нею не пропущений, оскільки вона дізналася про підстави невиплати гарантованої суми відшкодування, лише в липні 2018 року, коли отримала лист ПАТ «Банк Михайлівський» від 18.07.2018 року. /а.с. 10/

При цьому, висновки суду першої інстанції, щодо обізнаності позивача про підстави невиплати гарантованої суми відшкодування ще у червні 2017 року не підтверджуються відповідними доказами, наявними в матеріалах справи.

Отже, припущення щодо пропуску позивачем строку звернення до суду не відповідає обставинам справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» (22277/93, 27 червня 2000р. §59), правило встановлення обмежень звернення до суду у звязку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, судова колегія вважає, що при вирішенні питання про поновлення строку звернення до суду, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо його пропущення без поважних причин, а отже, повернення позовної заяви в даному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає принципам гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя.

На підставі викладеного, відповідно до ст.320 КАС України судова колегія дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позову підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.311, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року про повернення позову скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4