Справа № 810/4549/18
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року № 810/4549/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" в особі Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Самбірського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" в особі Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру", в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Самбірського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" в особі Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1;

- зобов'язати Самбірський районний виробничий відділ Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" в особі Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" надати відповідь на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 від 11.06.2018 №11/06/2018-01.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання умов договору про надання правової допомоги від 18.04.2018, ним було направлено на адресу Самбірського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру", адвокатський запит №11.06.2018 №11/06/2018-01, проте станом на момент звернення до суду, жодної відповіді на вказаний запит від відповідача не надходило, чим, на думку позивача, грубо порушено норми чинного законодавства та його права.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача, в письмовому відзиві, поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що Самбірським районним виробничим відділом Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" було надано відповідь на адвокатський запит від 11.06.2018 №11/06/2018-01 в строки, визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що свідчить про відсутність, з боку відповідача, порушень норм чинного законодавства.

Крім того, представник відповідача наголошував на тому, що відповідач, згідно своїх установчих документів є землевпорядною організацією і на підставі статті 26 Закону України "Про землеустрій" здійснює виготовлення документації з землеустрою, у зв'язку з чим не має можливості надати відповідь на питання, зазначені позивачем в його запиті, про що, останньому було роз'яснено у наданій відповіді на адвокатський запит.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18 квітня 2018 року між Адвокатським об'єднанням "ОСОБА_1 та партнери" (Повірений) та Свято-Введенським чоловічим монастирем Української автокефальної православної церкви (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги б/н.

Пунктом 1.1 вказаного Договору визначено, що Клієнт доручає, а Повірений бере на себе зобов'язання забезпечувати реалізацію прав та обов'язків Клієнта в будь-яких державних та/або недержавних органах, перед будь-якими фізичними та юридичними особами з питань одержання в користування земельної ділянки, що знаходиться у селі Чуква Самбірського району Львівської області, в тому числі оскаржувати протиправну діяльність/бездіяльність органів державної влади з вказаних правовідносин, звертатись із будь-якими запитами, тощо.

Відповідно до пункту 2.4.2 зазначеного Договору за бажанням Клієнта Повірений може здійснювати дії по збору необхідних матеріалів для підготовки до судового процесу,- відправлення запитів, опитування свідків, відвідування юридичних осіб для отримання інформації та інше.

В інтересах клієнта, 11 червня 2018 року, адвокатом ОСОБА_1 було направлено на адресу Самбірського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" адвокатський запит №11/06/2018-01 від 11.06.2018, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" № відправлення 254.

До вказаного запиту, відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», на підтвердження повноважень як адвоката позивачем було надано: засвідчену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордеру.

Вказаним запитом позивач просив Самбірський районний виробничий відділ Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" надати інформацію про те, чи реєструвався в Самбірському районному виробничому відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК в установленому законом порядку договір оренди земельної ділянки ставів в урочищі "За плоским" у селі Чуква в розмірі 9,29 га на підставі рішення Виконавчого комітету Чукв'янської сільської ради від 17 травня 2001 року №28 "Про передачу в оренду ставів в урочищі "За плоским" с. Чуква православній громаді церкви ОСОБА_2 м. Самбора".

Адвокатський запит був отриманий відповідачем 04.07.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №254, копія якого наявна в матеріалах справи.

Як убачається з пояснень позивача, зазначених у позовній заяві, у зв'язку з неотриманням, протягом 20 днів з дня вручення рекомендованого поштового відправлення, відповіді на адвокатський запит від 11.06.2018 б/н, останній, 25.06.2018, повторно направив на адресу відповідача адвокатський запит, який було вручено 03.07.2018, відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №408, однак відповіді не отримав.

03 серпня 2018 року позивачем було направлено на адресу Самбірського районного виробничого відділення Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" вимогу щодо надання відповіді на адвокатський запит від 03.08.2018 №03/08/2018-01, яка була одержана відповідачем 13.08.2018, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" № відправлення 543, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №543.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у ненаданні відповіді на адвокатський запит у строк передбачений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що до відзиву на позовну заяву, відповідачем були додані відповіді на адвокатський запит позивача від 05.07.2018 №9 та від 13.08.2018 №11, відповідно до яких Самбірський районний виробничий відділ Львівської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" повідомив позивачу, що питання, зазначене в його адвокатських запитах, виходить за межі компетенції Відділу, а також рекомендував звернутися з цим запитом до управління Держгеокадастру по місцю знаходження земельної ділянки.

Водночас, суд констатує, що відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження відправлення зазначених відповідей на адвокатський запит позивача, останньому.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Підпунктами 1 та 2 пункту 1 статті 1 Закону №5076-VI визначено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 2 Закону №5076-VI встановлено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 20 Закону №5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Частиною першою статті 24 Закону № 5076-VI встановлено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз'яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 5076-VI, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону № 5076-VI, відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Як було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, адвокатом ОСОБА_1 було двічі направлено адвокатський запит №№11/06/2018-01, 25/06/2018-01 та вимогу щодо надання відповіді на адвокатський запит на адресу відповідача, на підставі договору б/н про надання правової допомоги, укладеному з Свято-Введенським чоловічим монастирем Української автокефальної православної церкви.

До адвокатського запиту додано завірені копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на ведення справи.

Таким чином, адвокатський запит відповідав вимогам статті 24 Закону та мав бути розглянутий відповідачем у встановленому законом порядку, тобто граничний строк надання відповіді на адвокатський запит, направлений 11.06.2018 - 10 липня 2018 року включно; 25.06.2018 - 09 липня 2018 року включно; вимога від 03.08.2018 - 17 серпня 2018 року включно.

Матеріали справи підтверджують, що відповідач отримав адвокатський запит позивача та вимогу 03.07.2018, 04.07.2018 та 13.08.2018 відповідно.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії відповідей відповідача, на адвокатський запит позивача, від 05.07.2018 №9 та від 13.08.2018 №11 відповідно.

Разом з тим, суд зазначає, що жодних доказів, на підтвердження відправлення вказаних відповідей позивачу, відповідачем суду не надано.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про направлення відповідачем відповідей, на адвокатський запит, від 05.07.2018 №9 та від 13.08.2018 №11 на адресу позивача, та твердження позивача про відсутність таких відповідей, суд дійшов висновку, що у даному випадку наявна бездіяльність відповідача у ненадані відповіді у строк передбачений статтею 24 Закону № 5076-VI, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобовязанні відповідача надати відповідь на адвокатський запит №11/06/2018-01 від 11 червня 2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки (частина 4 статті 9 Закону України "Про державний земельний кадастр").

Відповідно до частини 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 4 січня 2015 року № 15 "Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру" центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Згідно з Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 за № 641/7962 в період з 2008 до 2010 років реєстрація правовстановлюючих документів на земельні ділянки здійснювалася Центром державного земельного кадастру.

Однак, починаючи з 2011 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 за № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» (зі змінами), що діяла до 01.01.2013, відповідними повноваженнями були наділені територіальні органи Держземагентства за місцем розташування земельної ділянки.

З 01.01.2013 набрали чинність Закон України «Про Державний земельний кадастр», постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», якими Держземагенства були замінені на Держгеокадастр.

Як убачається з вказаного адвокатського запиту, позивач просив відповідача надати інформацію про те, чи реєструвався в Самбірському районному виробничому відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК в установленому законом порядку договір оренди земельної ділянки ставів в урочищі "За плоским" у селі Чуква в розмірі 9,29 га на підставі рішення Виконавчого комітету Чукв'янської сільської ради від 17 травня 2001 року №28 "Про передачу в оренду ставів в урочищі "За плоским" с. Чуква православній громаді церкви ОСОБА_2 м. Самбора".

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не є розпорядником зазначеної інформації, у зв'язку з чим не може її надати позивачу, з чого випливає, що позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ураховуючи зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо стягнення судових витрат за надання правничої допомоги у сумі 25000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частиною 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, частиною пятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з абз. 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське обєднання) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобовязується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Зі змісту статті 30 вказаного Закону вбачається, що за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги адвокат отримує від клієнта гонорар у вигляді винагороди у формі фіксованого розміру або погодинної оплати, порядок обчислення, підстави для зміни розміру, порядок сплати та інші умови якої визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Враховуючи викладене, договір про надання правової допомоги є документом, який підтверджує домовленість між клієнтом та адвокатом щодо надання останнім послуг зі здійснення захисту, представництва тощо в обмін на визначений у такому договорі гонорар (фіксований розмір або погодинна оплата).

В свою чергу, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат, позивачем до суду були надані наступні докази звернення до фахівця в галузі права, а саме: договір про надання правової допомоги №28/08/2018-01 від 28.08.2018 та акт виконання робіт про виконання договору про надання правової допомоги від 28.08.2018 №28/08/2018-01.

Так, відповідно до пункту 4 договору про надання правової допомоги від 28.08.2018 №28/08/2018-01, ціна договору становить 25000,00 грн.

Однак, позивачем не надано суду підтверджуючих документів того, що ним було сплачено кошти за надану правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували у встановленому законом порядку витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн., суд дійшов висновку, що такі витрати не підлягають відшкодуванню на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 77, 90, 205, 242 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Самбірського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" в особі Львівської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.