Справа № 280/4632/18
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 грудня 2018 року Справа № 280/4632/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (72304, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)

до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Івана Алексєєва, буд.2, )

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пільгової пенсії за віком за Списком №1 та неврахування до стажу за Списком №1 до пенсії на пільгових умовах періоду служби в армії та органах МВС;

зобовязати здійснити перерахунок пільгової пенсії за Списком №1 з урахуванням у стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах періоду служби у радянській армії з 17.11.1976 року по 09.11.1978 року, та період служби в органах МВС України з 10.02.1992 року по 01.12.1994 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до п.а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788, пенсійного Закону СРСР від 14.07.1956 року, постанови Ради міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач зазначає, що 01.10.2018 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за списком №1, з врахуванням у стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах періоди служби в ОСОБА_2 армії з 17.11.1976 р. по 09.11.1978 р. та службу в органах МВС з 10.02.1992 р. до 01.12.1994 року проте, отримав негативну відповідь. Такі дії відповідача вважає позивач неправомірними, у звязку з чим звернувся з вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 05.11.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 03.12.2018 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27.12.2018 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 42706), в якому зазначає, що згідно пункту 1 статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» (із змінами) (далі-Закон-2011). в редакції, яка була чинною на час призначення позивачу пенсії за віком (21.01.2010), час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону №1788 або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом-1058. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Враховуючи вимоги законодавства, а саме, що до призову на строкову військову службу позивач не навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі і не працював за професією або займав посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах, законних підстав для зарахування періоду строкової військової служби з 17.11.1976 по 05.11.1978 до пільгового (підземного) стажу позивача немає. Під час визначення права на призначення пенсії позивачу за віком з 21.01.2010 (у віці 52 роки), на підставі його особистої заяви від 18.01.2010, при наявності пільгового (підземного) стажу - 7 років 11 місяців 25 днів, враховуючи, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Законом-1058 зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (частина 4 статті 24 Закону-1058) до пільгового (підземного) стажу було додатково зараховано 5 днів з періоду проходження ним служби в органах МВС України. Додаткове зарахування 5 днів стажу (з 7 років 11 місяців 25 днів до 8 років) здійснено тільки для визначення права позивача на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років з 21.01.2010 року (у віці 52 роки), згідно вимог статті 14 Закону № 1788. Підстав для зарахування до пільгового (підземного) стажу всього періоду служби в органах МВС України з 10.02.1992 по 01.12.1994 немає. Також, відповідач стверджує, що позивач вже звертався до відповідача з позовом з тих же підстав. Позовну заяву позивача залишено без розгляду. Постанова суду набрала законної сили та, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даними позовними вимогами. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зясував наступне.

Судом встановлено, з 20.01.2010р. ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком з урахуванням пільгового стажу роботи на підземних роботах 8 років (7 років 11 місяців 25 дні), які напрацював на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. Загальний страховий стаж станом на 01.10.2018 року складає 33 роки 5 місяців 27 днів.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача, у період з 15.08.1975 р. по 07.11.1976р. він працював учнем, а з 16.12.1975 р. механіком відділу ТО АСУ

07.11.1976 р. позивач звільнений з цієї посади в порядку п. 3 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з призивом до ОСОБА_2.

У період з 17.11.1976 р. по 09.11.1978 р. позивач проходив службу у Збройних Силах СРСР.

З 13.12.1978 року позивач прийнятий на роботу учнем підземного г/робочого 2-го розряду.

Крім того, у період з 10.02.1992 р. по 01.12.1994 р. позивач проходив службу в органах внутрішніх справ безперервно 2 роки 9 місяців 21 день.

У 2016 році від знайомого, з яким вони працювали на шкідливих роботах, він дізнався про те, що йому при призначенні пільгової пенсії працівниками пенсійного фонду було враховано службу 5 років армії, а проконсультувавшись в органах пенсійного фонду іншої області на початку березня 2017 току він дізнався про можливість на законних підставах зарахування до пільгового стажу періоду служби в органах МВС. Після чого, він вирішив звернутися до Головного Управління Пенсійного зонду в Запорізькій області за письмовими роз'ясненнями щодо його пільгової пенсії, що підтверджується клопотанням від 15 березня 2017 року. Отримавши негативну відповідь від Головного Управління Пенсійного фонду в Запорізькій області ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідача про визнання дій відповідача протиправними щодо відмови у призначені пільгової пенсії та неврахуванні періоду служби у стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах з 20.01.2008 року.

Адміністративний позов позивача був судом задоволений частково і постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.10.2017 було зобов'язано Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пільгової пенсії за віком за списком ОСОБА_1 з 18.01.2010 року з врахуванням у стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах періоди служби ОСОБА_1 в ОСОБА_2 армії з 17 листопада 1976 року по 09 листопада 1978 року та служби в органах МВС України з 10 лютого 1992 року по 01 грудня 1994 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 апеляційну скаргу Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено, постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року скасовано, а адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Верховного суду від 30.08.2018 року касаційну скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 без змін.

Враховуючи всі рекомендації судів апеляційної та касаційної інстанцій з вказаного приводу позивач, 01.10.2018 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

Однак, листом від 09.10.2018 №208-Х-7 відповідач повідомив позивача про те, що підстав для зарахування до пільгового стажу часу проходження служби в органах МВС України немає, оскільки до призову на строкову військову службу позивач не працював на пільгових умовах. Згідно вимог ст.14 Закону -1788 позивачу було зараховано 5 днів стажу тільки для визначення його права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років з 21.10.2010. Підстав для зарахування до пільгового стажу всього періоду служби в органах МВС України 3 10.02.1992 по 01.12.1994 також немає.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788 основним документом, що підтверджує стає роботи, трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній , затвердженого Постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи , є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з записів, внесених до трудової книжки, ОСОБА_1 проходив військову службу в ОСОБА_2 армії з 17.11.1976 р. по 09.11.1978 р., а у період з 10.02.1992 по 01.12.1994 року перебував на службі в органах МВС. Також вказаний факт підтверджується довідками про підземні виходи від 11 квітня 2007 року № 1572, № 1574, уточнюючою довідкою від 11 квітня 2007 року № 1575, довідкою від №1570 від 11 квітня 2007 року, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу № 227 від 26.10.2009 року, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу № 228 від 26.10.2009 року, які містяться в матеріалах справи.

Згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788, пенсійного Закону СРСР від 14.07.1956 року, постанови Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590, позивач має право на призначення пенсії за віком - оскільки він працював на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремими законодавчими актами через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом «а» ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу», час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до положень п. в ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується служба в органах внутрішніх справ незалежно від місця проходження служби.

Положеннями ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, обчислення пільгового стажу за законодавством, що діяло раніше, проводилося відповідно до пунктів 108-120 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590. Зокрема пунктом 109 значеного положення передбачається, що при призначенні пенсії на пільгових умовах зараховується служба в складі Збройних Сил СРСР .... Міністерства внутрішніх справ, служба в органах міліції.

Періоди вказаної служби прирівнюється за вибором особи або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи яка слідувала за закінченням цього періоду.

При цьому діяльність, що прирівнюється до роботи, що дає право на пільгову пенсію, зараховується у розмірі, що не перевищує наявного стажу, який дає право на пільгову пенсію.

Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Суддею встановлено, що позивач проходив службу в армії протягом 2 років та службу в МВС протягом 2 років 9 місяців 21 дня, що разом становить 4 роки 9 місяців 21 день.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, який було введено в дію з 01.01.1992 року, передбачено гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії, та реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами покладених на них обов'язків. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для військовослужбовців та інших осіб, як складову правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності.

Крім того, Закон який погіршує положення особи не має зворотної сили, тому положення закону, які погіршують положення особи не можуть застосовуватися.

Таким чином, матеріальні та соціальні гарантії працівника, які були встановлені на день його виходу на пенсію не можуть бути обмежені або скасовані ані новими законами, ані внесеннями змін до чинних законів.

Тому, суд вважає, що зазначений стаж - 4 роки 9 місяців 21 день відповідач повинен був зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем строків звернення до суду із даними позовними вимогами, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку суд враховує, що предметом позову в категорії справи щодо одержання пенсійних виплат, є дії суб'єкта владних повноважень, пов'язані з соціальними виплатами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про порушення свого права, отримавши відповідь від відповідача №208/Х-7 від 09.10.2018, тому саме з цього дня необхідно обраховувати шестимісячний строк звернення до суду.

ОСОБА_1 до суду з даним адміністративним позовом звернувся 05.11.2018 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду з дня, коли дізнався про порушення своїх прав.

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку позивачем дотримано строку звернення до суду з даним позовом.

Щодо доводів відповідача стосовно закриття провадження у справі з підстав, що є рішення які набрали законної сили, постанови чи ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет позову і з тих самих підстав, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, як вбачаться з матеріалів справи, позивач за адміністративним позовом по справі №320/5197/17 просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначені позивачу пільгової пенсії за віком за списком№1 з 20.01.2008 року, а також нарахування до стажу за списком №1 до пенсії на пільгових умовах періоди служби в армії та органах МВС, та зобовязати відповідача здійснити дії по виправленю свої помилок. Постановою від 19.10.2017 адміністративний позов задоволено частково, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області скасовано з мотивів пропуску строків звернення до суду, а позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Верховний суд постановою від 30.08.2018 року залишив постанову суду апеляційної інстанції без змін. Крім того, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що клопотання позивача від 15.03.2017 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не може вважатись заявою про перерахунок пенсії, оскільки не відповідала встановленому зразку, та не містило вимог перерахунку пенсії та подано не до належного органу.

Згідно з ч.4 ст.240 КАС України передбачено що, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем усунені підстави позовної заяви по справі №320/5197/17 то предмет позову по справах №320/5197/17 та №820/4632/18 є різними, зміст позовних вимог в даних справах також є різним, тому провадження в адміністративній справі №820/4632/17 не підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (72304, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Івана Алексєєва, буд.2, ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пільгової пенсії за віком за списком №1 до пенсії на пільгових умовах періоду служби в армії та органах МВС.

Зобов'язати Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пільгової пенсії за списком №1 з урахуванням у стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах періоду у ОСОБА_2 з 17.11.1976 року по 09.11.1978 року, та служби в органах МВС України з 10.02.1992 року по 01.12.1994 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 28.12.2018.

Суддя А.В. Сіпака