Справа № 0840/4014/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року (о 10 год. 47 хв.)Справа № 0840/4014/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі Правобережне обєднане УПФУ м. Запоріжжя, відповідач), , в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у врахуванні пільгового стажу за Списком №1 у розмірі 11 років 9 місяців 7 днів при розрахунку пенсії за віком з 24.01.2012;

зобовязати відповідача врахувати позивачу при розрахунку пенсії за віком з 24.01.2012 пільговий стаж за Списком №1 у розмірі 11 років 9 місяців 7 днів та здійснити всі відповідні нарахування та виплату недоотриманих коштів з 24.01.2012.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у лютому 2018 року звернувся до Правобережного обєднаного УПФУ м. Запоріжжя із заявою про надання документів щодо розрахунку розміру пенсії, на підставі наданих документів встановлено, що йому пенсію за віком призначену з 24.01.2012 з врахуванням пільгового стажу за Списком №1 2 роки 3 місяці 16 днів (розпорядження 185384 від 16.02.2018). Вказує, що на його звернення від 21.02.2018 щодо перерахунку пенсії з врахуванням розміру пільгового стажу за Списком №1 11 років 9 місяців 7 днів, Правобережне обєднане УПФУ м. Запоріжжя листом від 054.03.2018 №81/П-9 повідомило позивача, що оскільки на виконання постанови Ленінського районного суду від 05.03.2015 (справа №334/896/15-а, провадження №2-а/334/58/150) позивачу було поновлено виплату пенсії, призначеної з 24.01.2012 , до пільгового стажу за Списком №1 зараховано лише 2 роки 3 місяці 16 днів (протокол №3029 від 26.01.2012). З такими діями позивач не згоден та просить суд зобовязати відповідача врахувати при розрахунку його пенсії за віком з 24.01.2012 пільговий стаж за Списком №1 у розмірі 11 років 9 місяців 7 днів та здійснити всі відповідні нарахування та виплату недоотриманих коштів з 24.01.2012.

Ухвалою судді від 02.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, призначене перше судове засідання на 26 жовтня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 18.10.2018 на адресу суду надав відзив на адміністративний позов (вх. №33109), у якому, зокрема, вказує, що оскільки на виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2015 позивачу поновлено виплату пенсії, призначеної з 24.01.2012 (протокол 3029 від 26.01.2012) до пільгового стажу за Списком №1 зараховано 2 роки 3 місяці 16 днів. Щодо строків звернення до суду зауважує, що позивач в позові просить суд зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату недоотриманих коштів з 24.01.2012. Посилається на приписи ст. 122 КАС України та вкахзує, що позивач отримує пенсію за віком з 24.01.2012 , а тому саме з зазначеної дати він мав можливість у будь-який час звернутись до управління з заявою про надання розрахунку його пенсії, проте з позовом до суду про зарахування спірного періоду роботи до Списку №1 останній звернувся лише 27.09.2018, отже адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 24.01.2012 по 26.03.2018 поданий поза межами шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, при цьому, клопотання про поновлення строку звернення до суду позивач не заявляє. Ураховуючи викладене, просить позов ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного УПФУ м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 24.01.2012 по 26.03.2018 - залишити без розгляду, у задоволенні решти позову відмовити.

23 жовтня 2018 року позивачем надано суду відповідь на відзив (в №33582), у якій додатково зауважує, що виконуючи рішення суду від 05.03.2015 та враховуючи призначення позивачу пенсії з 24.01.2012 на законних підставах, Правобережне обєднане УПФУ м. Запоріжжя повинно було, в тому числі, поновити пільговий стаж за Списком №1 у розмірі 11 років 9 місяців 7 днів з 24.01.2012 на підставі змісту постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2014 у справі №334/1922/14, внаслідок чого здійснити відповідні нарахування та виплату недоотриманих пенсійних виплат з 24.01.2012. На підставі викладеного, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 перебував на обліку в УПФУ у Ленінському районі м. Запоріжжя з 13.03.2001 по 01.07.2011, та отримував пенсію за віком призначену на пільгових умовах за Списком №1, протокол про призначення пенсії №386 від 15.03.2001.

ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком за Списком №1 з 13.03.2001, для призначення пенсії ним було надано довідку ВАТ "Запорізькій арматурний завод" №49 від 12.03.2001, якою підтверджено фактичну зайнятість повни робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці на ВАТ "Запорізькій арматурний завод" за Списком №1 за періоди: за періоди з 12.09.1985 по 22.11.1986, з 21.03.1987 по 09.01.1995 та з 09.01.1995 по 07.03.1998.

16.05.2011до управління надійшла заява-повідомлення ВАТ "Запорізький арматурний завод" №243 від 11.05.2011 про анулювання та відкликання довідки №49 від 12.03.2001, оскільки ВАТ "Запорізький арматурний завод" не є правонаступником ЗВО "Арматуробудування". Також 20.06.2011 на адресу управління ВАТ "Запорізький арматурний завод" надіслало нову довідку про пільговий характер роботи позивача на ВАТ "Запорізький арматурний завод" №128 від 14.06.2011, яка підтверджувала фактичну зайнятість позивача повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 з 04.02.1994 по 07.03.1998.

На підставі двох вказаних довідок розпорядженням УПФУ №153909 від 22.06.2011 було проведено перерахунок пільгового стажу позивача, в результаті припинено виплату раніше призначеної пільгової пенсії за відсутністю пільгового стажу за Списком №1.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Так, постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2014 у справі № 334/1922/14-а провадження № 2-а/334/110/14, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014, визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії, призначеної на пільгових умовах за списком №1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі заяви-повідомлення Відкритого акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод» від 11.05.2011 №243 про анулювання та відкликання довідки від №49 від 12.03.2001; визнано протиправним та скасоване розпорядження Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя від 22.06.2011 №153909 про припинення виплати пенсії ОСОБА_1; зобов'язано Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя поновити виплату пільгової пенсії ОСОБА_1 та здійснити виплату ОСОБА_1 всіх недоотриманих пенсійних виплат з 01.07.2011.

В свою чергу, по досягненню пенсійного віку, ОСОБА_1 26.01.2012 звернувся до управління Пенсійного фонду з особистою заявою про призначення пенсії за віком, надавши трудову книжку, довідку про заробіток від 09.02.2006 №79, видану ВАТ "ГАММА".

З 24.01.2012 ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком при стажі 39 років 2 місяці 1 день (станом на 31.12.2011) та заробітку 2489,87 грн. за період з 01.01.1974 по 31.12.1978, з 01.07.2000 по 16.08.2001, з 03.05.2003 по 31.12.2011, який розраховано із застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2011 рік (1982,63 грн.* 1,25584 - коефіцієнт заробітку), у розмірі 1433,07 грн. (протокол №3029 від 26.01.2012).

Цю пенсію, з урахуванням індексації в сумі 1650,00 грн., позивач отримував фактично до жовтня 2014 року включно.

З 01.11.2014 виплата призначеної пенсії за віком була припинена у зв'язку з тим, що 13.10.2014 ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про прийняття до виконання постанови суду від 14.04.2014.

На виконання постанови Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 14.04.2014 у справі № 334/1922/14-а позивачу управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з 01.07.2011 поновлено виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, яка була призначена з 13.03.2001 (розпорядження №153909 від 23.10.2014 та протокол індивідуального перерахунку від 24.10.2014 ).

Листом №349/П-1 від 07.11.2014 (з додатками) УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя повідомило позивача про те, що на виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2014 йому поновлено виплату пенсії за віком за Списком №1 з 01.07.2011.

При цьому, УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя припинило виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, яка була призначена йому з 24.01.2012, дійшовши висновку, що законних підстав для продовження виплати цієї пенсії у відповідних розмірах немає, здійснило перерахунок раніше виплаченої пенсії (протокол від 24.10.2014 індивідуального перерахунку), і з 01.11.2014 продовжує виплату пенсії за віком за Списком №1, призначеної з 13.03.2001.

Вказані дії відповідача позивач вважав неправомірними у звязку із чим звернувся до суду.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2015 у справі № 334/896/15-а Провадження № 2-а/334/58/15, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задоволений: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії, призначеної з 24.01.2012 (протокол 3029 від 26.01.2012), у зв'язку з виконанням рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/1922/14-а (2-а/334/110/14) від 14.04.2014; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя поновити з 01 листопада 2014 року виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної з 24.01.2012 (протокол 3029 від 26.01.2012); зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити виплату ОСОБА_1 різниці між розміром фактично виплаченої пенсії з 01 листопада 2014 року і розміром пенсії, визначеної з 24.01.2012.

21.02.2018 позивач звернувся до Правобережного об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя (яке є правонаступником УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя) із заявою, у якій зазначав, що отримавши інформацію про перерахунок (осучаснення) пенсії відповідно до Закону України №2148, виявив, що при перерахунку пенсії застосвано індивідуальний коефіцієнт страхового стажу Кс=0,41167, тобто стажу роботи 41 рік 2 місяці з урахуванням роботи за списком 1 тільки 2 роки 3 місяці 16 днів, але відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2014 у справі № 334/1922/14-а та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 у справі № 334/896/15-а його роботи треба вважати впродовж 11 років 9 місяців 7 днів. Таким чином, просив перерахувати йому пенсію відповідно до вказаних судових рішень з дня припинення виплати йому пенсії по теперішній час у розмірі з урахуванням стажу роботи за списком №1 впродовж 11 років 9 місяців 7 днів, повернути недоплачені суми пенсійних виплат та провести перерахунок (осучаснення) згідно ЗУ№2148.

Однак листом від 05.03.2018 №81/П-9 відповідач повідомив, що з 24.01.2012 позивачу призначена пенсія за віком при стажі 39 років 2 місяці 1 день, у тому числі за Списком №1 2 роки 3 місяці 16 днів. Оскільки на виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2015 позивачу поновлено виплату пенсії, призначеної з 24.01.2012 (протокол 3029 від 26.01.2012) до пільгового стажу за Списком №1 зараховано 2 роки 3 місяці 16 днів.

Позивач звертався також до Головного управління ПФУ в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії від 27.03.2018, проте листом від 26.04.2018 №949/П-9 йому було відмовлено.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у врахуванні пільгового стажу за Списком №1 у розмірі 11 років 9 місяців 7 днів при розрахунку пенсії за віком з 24.01.2012 протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Спірні відносини регулюються Законом № 1058-IV, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з п. 1, 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 24.01.2012 призначена пенсія за віком при стажі 39 років 2 місяці 1 день, у тому числі за Списком №1 - 2 роки 3 місяці 16 днів, оскільки на виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2015 у справі № 334/896/15-а позивачу поновлено виплату пенсії, призначеної з 24.01.2012 (протокол 3029 від 26.01.2012) до пільгового стажу за Списком №1 зараховано 2 роки 3 місяці 16 днів.

Проте, як свідчать обставини справи та не заперечується відповідачем, постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2014 у справі № 334/1922/14-а Провадження № 2-а/334/110/14, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014, визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії, призначеної на пільгових умовах за списком №1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі заяви-повідомлення Відкритого акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод» від 11.05.2011 №243 про анулювання та відкликання довідки від №49 від 12.03.2001; визнано протиправним та скасоване розпорядження Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя від 22.06.2011 №153909 про припинення виплати пенсії ОСОБА_1; зобов'язано Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя поновити виплату пільгової пенсії ОСОБА_1 та здійснити виплату ОСОБА_1 всіх недоотриманих пенсійних виплат з 01.07.2011.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що позивачу видано ВАТ «Запорізький арматурний завод» довідку №49 від 12.03.2001, якою підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на ВАТ «Запорізькій арматурний завод», а також пільговий характер його роботи за Списком №1. Зазначена в уточнюючій довідці підприємства інформація про стаж роботи позивача співпадає із записами у його трудовій книжці, яка є основним документом про трудову діяльність працівника, які робилися з посиланням на накази підприємства, з відповідними печатками та підписами посадових осіб.

Вказані у довідці і трудовій книжці посади, на яких працював позивач, а саме, терміста в чавуноливарному цеху, плавильника металів і сплавів в цеху кольорового литва, і в ливарному цеху, включені до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Відповідач не заперечує факт роботи ОСОБА_1 із шкідливими і важкими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію, за періоди з 12.09.1985 по 22.11.1986, з 21.03.1987 по 09.01.1995 та з 09.01.1995 по 07.03.1998.

Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Відтак, вказані у постанові Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2014 у справі № 334/1922/14-а факти є доведеними і додаткового підтвердження не потребують.

Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

З аналізу вищенаведеного, можливо зробити висновок про наявність у позивача правових підстав для зарахування всього періоду роботи періоду роботи з 12.09.1985 по 22.11.1986, з 21.03.1987 по 09.01.1995 та з 09.01.1995 по 07.03.1998. на посадах терміста в чавуноливарному цеху, плавильника металів і сплавів в цеху кольорового литва, і в ливарному цеху на ВАТ «Запорізькій арматурний завод» до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо порушення позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом з позовною вимогою щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з часу призначення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, із пенсію за віком позивачу призначено 24.01.2012.

В свою чергу п.4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто позивач звертаючись із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 мав можливість після спливу десятиденного терміну дізнатися про результати розгляду органом що призначає пенсію своєї пенсії.

А відтак, звертаючись 27 вересня 2018 року з адміністративним позовом з позовною вимогою щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з часу призначення позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для звернення до суду, при цьому, клопотання про поновлення строку звернення до суду позивач не заявляє.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії підлягають задоволенню з 27 березня 2018 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У звязку із розміром задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 352,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного обєднаного УПФУ м. Запоріжжя відповідно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (69089, м. Запоріжжя, вул. Пантелеймна Куліша, буд. 37, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69076, м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва, буд. 25-а, ) про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови позивачу у врахуванні пільгового стажу за Списком №1 у розмірі 11 років 9 місяців 7 днів при розрахунку пенсії за віком.

Зобовязати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя врахувати позивачу при розрахунку пенсії за віком пільговий стаж за Списком №1 у розмірі 11 років 9 місяців 7 днів та здійснити всі відповідні нарахування та виплату недоотриманих коштів з 27 березня 2018 року.

Позовні вимоги за період з 24 січня 2012 року по 26 березня 2018 року включно - залишити без розгляду.

Присудити на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак