Справа № 163/1370/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3993/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 30 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Чишій С.С.,

час ухвалення рішення не вказано,

місце ухвалення рішення - м. Любомль,

дата складання повного тексту рішення не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС України, в якому просив суд визнати протиправною і скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2277/20500/18 від 30.05.2018 року, якою його притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.469, ч.3 ст.481 МК України з накладенням стягнення у виді 17000 гривень штрафу, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 30 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Постанову начальника Волинської митниці ДФС Кривіцького Віктора Броніславовича від 30.05.2018 року в справі про порушення митних правил №2277/20500/18 в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.469 МК України визнано протиправною і скасовано. Провадження в справі про порушення митних правил №2277/20500/18 в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.469 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього правопорушення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови начальника митниці Кривіцього Віктора Броніславовича від 30.05.2018 року в справі про порушення митних правил №2277/20500/18 за ознаками ч.3 ст.481 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що безумовною підставою як для припинення митного режиму тимчасового ввезення, так і для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, є повідомлення відповідальною особою органу доходів і зборів про факт аварії, дії непереборної сили, а також дотримання Порядку встановлення факту аварії або дії непереборної сили, що у даному випадку позивачем дотримано і зроблено не було. В той же час, суд першої інстанції вважає, що доказів здійснення продажу автозапчастин позивач ні органу доходів і зборів, ні суду під час розгляду справи не надав, а відтак вважати фізичну відсутність автомобіля на території України підстави відсутні.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та закрити провадження у справі про порушення митних правил №2277/20500/18 від 30.05.2018 р.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що жодної відповіді на його заяву від митного органу не було ним отримано, що, на його думку, підтверджує факт порушення його прав та процедури притягнення його до відповідальності.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 22.02.2017 року позивач, будучи громадянином Республіки Польща та в силу п.33 ч.1 ст.4 КАС України нерезидентом, ввіз на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС по смузі «зелений коридор» автомобіль «Рено Лагуна», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, польський номерний знак НОМЕР_2, для особистого користування в режимі «тимчасове ввезення до одного року».

24.07.2017 року в місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного транспортного засобу та автомобіля «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 16.08.2917 року винуватцем ДТП визнано ОСОБА_6, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

12.02.2018 року позивач надіслав на адресу Державної фіскальної служби України та Державної прикордонної служби України заяву, у якій просив зняти з обліку на території України автомобіль «Рено Лагуна», номерний знак НОМЕР_2, та внести відповідні зміни до бази даних Єдиної автоматизованої системи доходів і зборів. Заяву мотивував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно ремонтної калькуляції №17-127036 від 18.09.2017 року страхової компанії його автомобіль визнано «total», тобто вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля. Страхове відшкодування йому було виплачене. Крім цього, страхова компанія сприяла в реалізації автомобіля через аукціон, однак ці спроби були марними, тому він був вимушений реалізувати автомобіль(його залишки) по запчастинах(деталях).

На підтвердження своїх доводів до заяви позивач додав копії технічного паспорта на авто, страхового полісу, схеми місця ДТП, постанови суду, фото авто після ДТП та ремонтну, калькуляцію №17-127036 від 18.09.2017 року.

Вказана заява позивача зареєстрована в ДФС України 19.02.2018 року.

У відповідь ДФС України листом від 26.02.2018 року надала позивачу роз'яснення з посиланням на митне законодавство України про дії відповідальної особи за товари (транспортні засоби), що перебувають під митним контролем, у випадку наявності факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

У зв'язку із встановленням ознак перебування автомобіля на митній території України з порушенням митних правил, передбачених ст.481 МК України, 23.02.2018 року ДФС України надіслала Волинській митниці ДФС відповідну інформацію.

За даним фактом 03.05.2018 року інспектором Волинської митниці ДФС було складено протокол про порушення митних правил №2277/20500/18 за ознаками ч.3 ст.469, ч.3 ст.481 МК України про те, що позивач перевищив встановлений ч.1 ст.380 МК України строк доставки автомобіля «Рено Лагуна», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2, більше ніж на десять діб та, окрім цього, без дозволу органу доходів і зборів видав автомобіль «Ауді 80», ідентифікаційний номер НОМЕР_4, номерний знак НОМЕР_5, який перебував під митним контролем та митне оформлення якого не було закінчено.

30.05.2018 року начальник Волинської митниці ДФС Кривіцький В.Б. виніс постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні передбачених ч.3 ст.469, ч.3 ст.481 МК України правопорушень відповідно до змісту протоколу №2277/20500/18 та накладено стягнення в розмірі 17000 гривень штрафу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Судом першої інстанції встановлено факт помилкового зазначення в оскаржуваній постанові про порушення митних правил № 2277/20500/18 від 30 травня 2018 року автомобіля марки «Ауді 80», ідентифікаційний номер НОМЕР_4, номерний знак НОМЕР_5, замість «Рено Лагуна», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до ч.3 ст.481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно із ч.6 ст.380 МК України у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

Відповідно до ч.3 ст.112 МК України митний режим тимчасового ввезення припиняється органом доходів і зборів у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як слідує з матеріалів справи, ввезений позивачем 22.02.2017 року автомобіль «Рено Лагуна», номерний знак НОМЕР_2, у митному режимі тимчасового ввезення на один рік, 24.07.2017 року потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої отримав пошкодження.

Відповідно до ч.5 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Статтею 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Про факт пошкодження автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач повідомив орган доходів і зборів заявою від 12.02.2018 року, яка надійшла до ДФС України 19.02.2018 року, що прямо суперечить вимозі терміновості.

Також слід звернути увагу на наявність відповідей відповідача на подані позивачем заяви від 12.02.2018 року, 05.03.2018 року, 23.04.2018 року, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що сам по собі факт подання позивачем в межах терміну тимчасового ввезення автомобіля заяви про зняття його з обліку на території України у зв'язку із пошкодженням та вимушеною реалізацією по запчастинах не свідчить про правомірність таких дій позивача.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що безумовною підставою як для припинення митного режиму тимчасового ввезення, так і для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, є повідомлення відповідальною особою органу доходів і зборів про факт аварії, дії непереборної сили, а також дотримання Порядку встановлення факту аварії або дії непереборної сили, що у даному випадку позивачем дотримано і зроблено не було.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 469 МК України, колегія суддів зазначає, що дана частина оскаржуваної постанови про порушення митних правил учасниками справи не оскаржувалась, тому не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції в силу норми частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, яка регламентує, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 30 жовтня 2018 року у справі № 163/1370/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді В. В. Святецький
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 26.12.2018 р.