Справа № 240/6144/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

28 грудня 2018 року м. Житомир справа № 240/6144/18

категорія 5.6.2

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Попова О. Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради, Приватного підприємства "КВЖРЕП №8" третя особа: ОСОБА_2 підприємство "ВЖРЕП №15" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати поважними причинами пропуску терміну на обрання управителя багатоквартирного будинку за адресою вул. Перемоги, 54 в м. Житомирі на протязі 2016-2018 рр, та надати достатній строк на обрання співвласниками" будинку свого управителя;

- визнати незаконним та розірвати договір №5-38 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 29 травня 2018 року, укладеного від імені співвласників багатоквартирного будинку за адресою Перемоги, 54 в м. Житомирі в.о. начальником управління житлового господарства Житомирської міської ради ОСОБА_3 та директором приватного підприємства КВЖРЕП № 8 ОСОБА_4;

- зобов'язати директора приватного підприємства КВЖРЕП № 8 ОСОБА_4, в разі задоволення позову, з моменту набрання рішенням суду законної сили негайно передати новообраному Управителю усю документацію на будинок з його персональними даними співвласників, або мені - ОСОБА_1 - уповноваженій особі від співвласників будинку;

- визнати дії управління житлового господарства Житомирської міської ради, а саме в частині непроведення протягом 35 років в багатоквартирному будинку за адресою вул. Перемоги, 54 в м. Житомирі капітальних ремонтів покрівлі внутрішньобудинкових мереж та інших об'єктів, які вийшли з ладу - неправомірними та зобов'язати Житомирську міську раду виділити новообраному Управителю бюджетні кошти на проведення цих ремонтів.

- рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №,№ 449 та 456 від 04.05.2018 р. в частині, що стосується будинку №54 по вул. Перемоги м. Житомирі визнати недійсними.

- визнати передчасним проведення конкурсу організатором-виконавчим комітетом Житомирської міської ради в частині що стосується багатоквартирного будинку № 54 по вул. Перемоги в м. Житомирі.

Перевіривши матеріали позовної заяви на відповідність вимогам статей 19, 160, 161, 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до змісту позовної заяви, предметом розгляду справи є бездіяльність відповідача в частині ненадання довідок про склад сім'ї та про реєстрацію місця проживання за заявою ОСОБА_5 від 07 листопада 2018 року.

Частиною першою статті 1 КАС України визначено, що Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи .

Враховуючи вищевикладене, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Таким чином, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій.

Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За правилами статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом цієї норми предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Суд звертає увагу, що відповідач ОСОБА_2 підприємство "КВЖРЕП №8" не є суб'єктом владних повноважень в розумінні статті 4 КАС України, та не виконує жодних управлінських та розпорядчих функцій.

Суд також наголошує, що відповідно до змісту прохальної частини позовної заяви та долучених до позовної заяви документів, заявлені вимоги до Житомирської міської ради та Приватного підприємства "КВЖРЕП №8" за своєю юридичною природою належать до житлових відносин.

Особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), що засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників регулюються Цивільним кодексом України від 16.01.2003 №435-IV.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &l ;…&gr; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?я;…&gл;". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналогічну правову позицію Європейський суд з прав людини також висловив у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України".

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (право на повноважний суд), ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших справ, порядок здійснення цивільного судочинства визначено Цивільним процесуальним кодексом України від 18.03.2004 №1618-IV.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із суб'єктного складу сторін та предмету спору, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду місцевими загальними судами у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України в частині наступних позовних вимог:

- визнати незаконним та розірвати договір №5-38 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 29 травня 2018 року, укладеного від імені співвласників багатоквартирного будинку за адресою Перемоги, 54 в м. Житомирі в.о. начальником управління житлового господарства Житомирської міської ради ОСОБА_3 та директором приватного підприємства КВЖРЕП № 8 ОСОБА_4;

- зобов'язати директора приватного підприємства КВЖРЕП № 8 ОСОБА_4, в разі задоволення позову, з моменту набрання рішенням суду законної сили негайно передати новообраному Управителю усю документацію на будинок з його персональними даними співвласників, або мені - ОСОБА_1 - уповноваженій особі від співвласників будинку;

- визнати дії управління житлового господарства Житомирської міської ради, а саме в частині непроведення протягом 35 років в багатоквартирному будинку за адресою вул. Перемоги, 54 в м. Житомирі капітальних ремонтів покрівлі внутрішньобудинкових мереж та інших об'єктів, які вийшли з ладу - неправомірними та зобов'язати Житомирську міську раду виділити новообраному Управителю бюджетні кошти на проведення цих ремонтів.

Пунктом першим частини першої статті 170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною другою статті 170 КАС України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви.

Відповідно до частини третьої статті 170 КАС України копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Положеннями частини четвертої статті 170 КАС України встановлено, що ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено.

Частиною п'ятою статті 170 КАС України визначено, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Враховуючи, що спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд відмовляє у відкритті провадження в частині позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 19, 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради, Приватного підприємства "КВЖРЕП №8" третя особа: ОСОБА_2 підприємство "ВЖРЕП №15" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії в частині позовних вимог:

- визнати незаконним та розірвати договір №5-38 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 29 травня 2018 року, укладеного від імені співвласників багатоквартирного будинку за адресою Перемоги, 54 в м. Житомирі в.о. начальником управління житлового господарства Житомирської міської ради ОСОБА_3 та директором приватного підприємства КВЖРЕП №8 ОСОБА_4;

- зобов'язати директора приватного підприємства КВЖРЕП № 8 ОСОБА_4, в разі задоволення позову, з моменту набрання рішенням суду законної сили негайно передати новообраному Управителю усю документацію на будинок з його персональними даними співвласників, або мені - ОСОБА_1 - уповноваженій особі від співвласників будинку;

- визнати дії управління житлового господарства Житомирської міської ради, а саме в частині непроведення протягом 35 років в багатоквартирному будинку за адресою вул. Перемоги, 54 в м. Житомирі капітальних ремонтів покрівлі внутрішньобудинкових мереж та інших об'єктів, які вийшли з ладу - неправомірними та зобов'язати Житомирську міську раду виділити новообраному Управителю бюджетні кошти на проведення цих ремонтів.

Роз'яснити позивачу, що спір підлягає розгляду місцевим судом загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 28 грудня 2018 року.

Суддя О.Г. Попова