Справа № 760/21287/18
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1570/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №4 роти №3 полку №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Палаш Михайла Петровича, 3-я особа: Департамент патрульної поліції про визнання протиправними дії працівника поліції, суддя

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить визнати протиправними дії відповідача при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення щодо керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп»ягніння.

Посилається в позові на те, що 05 березня 2018 року о 01:30 годині в м. Києві по пр. Миру, 2/3, перебуваючи біля автомобіля марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_1, він був безпідставно звинувачений працівниками поліції в керуванні транспортним засобом.

Після перевірки документів відповідачем йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння.

З метою недопущення в подальшому складання протоколу про непокору працівникам поліції він погодився пройти огляд у встановлений законом порядок в медичній установі.

Через 15 хвилин після перевірки документів та встановлення його особи, до направлення його в медичну установу для проходження огляду на стан сп'яніння, о 01:45 годині відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 426366 від 05 березня 2018 року.

Зазначив, що відповідач своїми протиправними діями, перевищуючи свої повноваження, вніс неправдиві відомості до протоколу серії БД № 426366 від 05 березня 2018 року, які на той час йому не були відомі, чим порушив ст. 254 КУпАП.

З п.5 висновку щодо результатів медичного огляду Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» від 05 березня 2018 року вбачається, що відповідач направив його на огляд лише о 02:30 годині, а в п. 7 зазначено, що огляд було проведено о 03:07 годині.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 426366 від 05 березня 2018 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить інформацію, яка встановлює подію, яка, ще не настала, та не відповідає дійсності на момент складання протоколу.

Зазначив, що відповідач перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, як суб'єкт владних повноважень, мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б спростовували його свідчення,але таких доказів відповідач не зібрав.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою судді від 18 вересня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст.ст. 162, 165 КАС України, відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а третій особі - для надання письмових пояснень.

Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, відповідач отримав копію узвали про відкриття провадження 28 вересня 2018 року, а представник третьої особи - 02 жовтня 2018 року.

Представник 3-ї особи, скориставшись своїм правом, надав суду відзив на позовну заяву як від свого імені, як представника 3-ї особи, так і відповідача.

Зазначив, що 05 березня 2018 року о 01:45 годині в м. Києві по пр. Миру, 2/3, відповідачем відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з яким позивач керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, пр. Визволителів, 6, КМНКЛ «Соціотерапія».

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно п.п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені посадові особи органів внутрішніх справ /Національної поліції/ мають право складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення є лише документом, в якому зафіксовані певні обставини, відтак, сам по собі протокол не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов'язки особи, щодо якої він складений, та не є обов'язковим для виконання, отже не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії.

Відтак, такий документ є виключно способом фіксування певних обставин, а не актом індивідуальної дії, крім того, перевірка правильності його складення повинна поряд з іншим здійснюватися уповноваженим органом при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того зазначив, що підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства, при цьому обов'язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, кладання протоколу - це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, за наслідками розгляду оскаржуваного протоколу постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року у справі № 755/4396/18 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, складаючи вище вказаний протокол, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно- правовими актами.

Виходячи з цього просить у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 05 березня 2018 року о 01:45 годині відповідачем був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №426366.

З протоколу вбачається, що 05 березня 2018 року позивач у м. Києві по пр. Миру, 2/3, керуючи транспортним засобом марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_1, знаходився в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, пр. Визволителів, 6, КМНКЛ «Соціотерапія».

Пунктом 2.9 «а» ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів та ін.

Так, предметом спору сторін є дії відповідача, пов?язані із складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо позивача.

Положеннями ст. 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

З даної норми закону випливає, що відповідність та законність дій щодо складання протоколу відповідачем має оцінюватись судом (суддею), в провадженні якого знаходиться справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені позивачем доводи, суд вважає, що відповідачем при складанні протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні дії, які розглядаються при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як зазначено вище, адміністративний протокол, складений відносно позивача за ч.1 ст.130 КУпАП, судом розглянутий.

Тобто, правомірності дій відповідача при його складанні була надана правова оцінка.

Виходячи з цих обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись, ст.ст. 245, 246, 252, 254, 258, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону №4 роти №3 полку №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Палаш Михайла Петровича, 3-я особа: Департамент патрульної поліції про визнання протиправними дії працівника поліції відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Л.А.Шереметьєва