Справа № 405/3156/18
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/3156/18
Провадження №2-а/405/90/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому справу 405/3156/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ОСОБА_2, в якому просить скасувати постанову серії ВР № 264501 по справі про адміністративне правопорушення від 11.05.2018 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.05.2018 року відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою на нього (позивача) було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та у якій (постанові) зазначено, що він (позивач), керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 при перевірці документів не предявив поліс обовязкового страхування, чим порушив п. 2.1 «ґ», 2.4 ПДР України.

Позивач зазначив, що із вказаною вище постановою він не погоджується, обставини, які в ній (постанові) зазначені не відповідають дійсності, постанова складена з порушенням вимог, встановлених КУпАП.

Зокрема, позивач вказав, що інспектор зупинив його автомобіль безпідставно, оскільки він (позивач) не вчиняв адміністративного правопорушення, та не зясувавши обставин почав складати постанову. При цьому, під час зясування обставин вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення запропонував йому (позивачу) предявити посвідчення водія та технічний паспорт на транспортний засіб для складання матеріалів про адміністративне правопорушення, та вказані документи були предявлені інспектору для ознайомлення, при цьому, про предявлення страхового полісу взагалі не йшлося, який (страховий поліс), в свою чергу, був наявний у нього (позивача), а саме: поліс № АМ/3392913 від 23.04.2018 року, дійсний до 13.04.2019 року, та який відповідач перевіряти не став, у звязку з чим він (позивач) вважає, що він не вчиняв жодних протиправних дій, та, відповідно, не порушував вимог, встановлених ПДР України, на підставі чого в його (позивача) діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також позивач вказав, що інспектором були порушені вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а також з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, який не вчинив всіх приписів формальної поведінки інспектора. Також позивач вказав, що відповідачем не надано належних доказів вчинення ним (позивачем) вказаного вище правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, крім того, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, та до справи не було залучено свідків, які б могли підтвердити чи спростувати факт скоєння ним (позивачем) адміністративного правопорушення, більш того, інспектором не було прийнято до уваги висловлені ним (позивачем) доводи та відхилено докази, на які він (позивач) посилався, тим самим, позивач зазначив, що обвинувачення ґрунтується лише на словах інспектора, докази не оформлені належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 257 КАС України справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання сторін за наявними у справі матеріалами, при цьому, клопотань від учасників справи про їх виклик в судове засідання на адресу суду не надходило.

Відповідач інспектор роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов за вх. № 14941 від 11 червня 2018 року, в якому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не визнав в повному обсязі, заперечував щодо задоволення позову, зазначивши на обґрунтування заперечень, що згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 справа про?адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125. 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1. частинами шостою і одинадцятою статті 133-1. частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року № 596-УІІІ статтю 258 було доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі».

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, відповідно до пункту 4 наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року № 1395 встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах Правил дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Крім того, вказав, що 11.05.2018 року при здійсненні патрулювання екіпажем, ним (відповідачем) та його напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме, що гр. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21070020, д.н.з. НОМЕР_1, в м. Кропивницький, по вул. Волкова, 7/1, не виконав вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», та при перевірці документів не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також відповідач вказав, що відповідно до п. 10 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене відповідач вважає, що оскаржувана позивачем постанова є правомірною, винесена з додержанням вимог чинного законодавства, зокрема, у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, більш того, при винесені постанови позивачу були розясненні його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України, на підставі чого, підстави для її скасування, - відсутні.

Зваживши обставини, викладені в позовній заяві, враховуючи поданий відповідачем відзив, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.05.2018 року інспектором патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 264501, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п.п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 11.05.2018 року о 18 год. 05 хв. водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210700 20, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Кропивницькому по вул. Волкова, 7/1, не виконав вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», а саме: здійснив проїзд без зупинки та при перевірці документів не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Правомірність винесеної суб'єктом владних повноважень - інспектором патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ОСОБА_2 постанови серії ВР № 264501 від 11.05.2018 року оскаржується позивачем.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до п.п. «ґ» п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, крім іншого, пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Сукупний аналіз вищевказаних правових норм свідчить про те, що право (повноваження) вимагати від водія, який керує транспортним засобом предявлення для перевірки поліса (сертифіката, договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів мають посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції лише у випадках, передбачених законодавством, а саме при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Так само й обовязок водія, який керує транспортним засобом предявити на вимогу посадової особи відповідного підрозділу Національної поліції для перевірки поліс (сертифікат, договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виникає лише у випадках складання відносно даного водія протоколу щодо порушення правил дорожнього руху чи при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, яка сталася за участю даного водія.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із норм, викладених в ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач на обґрунтування позовних вимог (підстав позову) зазначив, що Правил дорожнього руху він не порушував, вказавши на те, що керуючи транспортним засобом ВАЗ 210700 20, державний номерний знак НОМЕР_1, він мав при собі поліс № АМ/3392913 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.04.2018 року, при цьому, відповідач інспектор роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ОСОБА_2, після зупинки його (позивача) автомобіля та під час зясування обставин вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: за невиконання ним (позивачем) вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», та тим самим, порушення п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України, та з приводу чого поліцейським роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ОСОБА_3 було складено постанову серії ВР № 264523 від 11 травня 2018 року, - перевірив у нього (позивача) лише наявність посвідчення водія, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та, при цьому, полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, - не вимагав.

В свою чергу, відповідачем інспектором патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ОСОБА_2 на спростування зазначених вище доводів позивача надано диск DVD-R, на якому містяться відео файли «, , , , , , » з нагрудних відеокамер працівників поліції, присутніх при оформленні адміністративного правопорушення з фіксацією правопорушення. Вказані відеозаписи відповідно до положень ст. 251 КУпАП є доказами по справі, та визнаються судом належними доказами.

Зокрема, досліджений відео запис «» містить запис подій від 11.05.2018 року за участю сторін по справі, з якого вбачається наступне.

11.05.2018 року співробітники Національної поліції після зупинки транспортного засобу по пров. Волкова, 7/1 у м. Кропивницький, яким керував позивач ОСОБА_1 повідомили останньому про невиконання ним (позивачем) вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», та тим самим, порушення п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП та про необхідність складання з зазначеного приводу відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення (часове позначення відеозапису - з 18:01:25) та окрім інших документів, а саме: посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, які, в свою чергу, були надані позивачем ОСОБА_1 для ознайомлення співробітникам патрульної поліції, останні також висунули ОСОБА_1 вимогу щодо предявлення для перевірки і полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (часове позначення відеозапису - з 18:03:18), тим самим, судом відзначається, що посилання позивача ОСОБА_1 на те, що відповідач не вимагав у нього (позивача) предявити для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не приймається судом до уваги. При цьому, із вищезазначеного відеозапису також встановлено, що позивач ОСОБА_1 відмовився надавати для перевірки співробітникам патрульної поліції поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посилаючись, при цьому, на відсутність передбаченої відповідним Законом необхідності предявляти даний документ для перевірки співробітникам Національної поліції (часове позначення відеозапису - з 18:03:20), після чого позивачу ОСОБА_1 поліцейським було повідомлено про те, що відносно нього (ОСОБА_1О.) буде складено постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (часове позначення відеозапису - з 18:05:30).

Більш того, з дослідженого з місця оформлення адміністративного правопорушення від 11.05.2018 року відео файлу «», вбачається, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП було дотримано порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення, а саме: при розгляді зазначеної справи відповідачем було оголошено, яка саме справа розглядається, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1О.) було повідомлено, яке саме правопорушення, є підставою розгляду вказаної справи та розяснено ОСОБА_1 його права і обов'язки, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (часове позначення відеозапису - з 18:07:48).

З огляду на викладене вище, зазначені доводи позивача про те, що він не порушував вимог п. 2.1 «ґ», 2.4 ПДР є безпідставними, та розцінюються судом як такі, що надаються позивачем з метою уникнення відповідальності.

Аналізуючи викладене вище, оцінивши докази, які є у справі в порядку ст. 90 КАС України, суд приходить до висновку, що відповідачем інспектором патрульної поліції роти № 4 УПП в Кіровоградській області ДПП ОСОБА_2 шляхом надання належних та допустимих доказів доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 264501 від 11.05.2018 року, відносно позивача ОСОБА_1, більш того, під час судового розгляду справи судом не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 279 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП, крім того, відповідач діяв в межах своїх повноважень, постанова винесена в межах компетенції та на підставі діючих норм КУпАП, є законною та обґрунтованою, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, стягнення накладено в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Таким чином, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні належні правові підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.126 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.1 «ґ», 2.4 Правил дорожнього руху, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., тобто в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На підставі ст. 139 КАС України судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови серії ВР № 264501 від 11 травня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_4