Справа № 826/587/17
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/587/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 14.12.16 №7,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з підстав того, що відповідачем в порушення норм чинного законодавства України винесено постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», зауважуючи при цьому про порушення відповідачем періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), з огляду на що відповідач не мав правових підстав для проведення планової перевірки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, гідно направлення (посвідчення) на проведення заходу від 14 листопада 2016 року №140 ГУ Держпродспоживслужби у Київській області в період з 24 листопада 2016 року по 29 листопада 2016 року проведено планову перевірку стану дотримання законодавства про захист прав споживачів у гіпермаркеті «Епіцентр» ТОВ «Епіцентр К», розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Кришталева 6, згідно наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 20 вересня 2016 року №222 «Про затвердження Плану заходів державного нагляду (контролю) на IV квартал 2016 року».

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №60-10-07/045 (далі по тексту - акт перевірки).

На підставі вищезазначеного акта перевірки постановою про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 14 грудня 2016 року №7 (далі по тексту - оскаржувана постанова) встановлено наступні порушення:

1) відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації на партію продукції, отриманої для реалізації - про дату виготовлення та строк придатності (відображено в пунктах 5, 6, 10, 11 додатку 7 до акту перевірки); про найменування та місцезнаходження підприємства, яке здійснює функції щодо прийняття претензій від споживача (відображено в пунктах 1, 23-46 додатку 7 до акта перевірки);

2) реалізацію партії небезпечного товару без належного попереджувального маркування, а також без інформації про правила і умови безпечного його використання та необхідні дії споживача після закінчення строків придатності, застереження щодо застосування продукції, і можливі наслідки її використання, а також можливі наслідки в разі не вчинення таких дій (відображено в пунктах 13-22 додатку 7 до акта перевірки);

3) реалізацію непродовольчих товарів, строк придатності яких минув (відображено в пунктах 8, 9 додатку 7 до акта перевірки).

З огляду на що, за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації на партію продукції, отриманої для реалізації; реалізацію партії небезпечного товару (отрути, пестицидів, вибухо- і вогненебезпечних речовин тощо) без належного попереджувального маркування, а також без інформації про правила і умови безпечного його використання; реалізацію товару, строк придатності якого минув; до позивача застосовано штраф у розмірі 13 216,29 грн.

Не погоджуючись із такими висновками та рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в порушення вимог статей 4, 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» здійснено перевірку позивача з порушенням періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності, а саме, більше одного разу в межах двох років. Крім того, судом зазначено, що відповідачем не доведено правомірність винесення постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 14 грудня 2016 року №7, зокрема, не доведено правомірність визначення розміру штрафу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі по тексту Держпродспоживслужба), затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. № 667, Держпродспоживслужби є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров'я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

В своїй діяльності Головне управління керується Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими нормативно- правовими актами, що регулюють відносини у цій сфері.

Наказом Держпродспоживслужби від 07.07.2016 р. № 187 затверджена Методика «Щодо порядку планування та звітування про результати державного ринкового нагляду» (далі-Методика), яка розроблена відповідно до вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та інших нормативно - правових актів, які регламентують правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду.

Відповідно до цієї Методики план здійснення ринкового нагляду складається у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2011р. № 1410 «Про затвердження Порядку розроблення та перегляду секторальних планів ринкового нагляду, моніторингу та звітування про їх виконання».

П. 2.2.1. даної Методики встановлено, що відповідно до Секторального плану державного ринкового нагляду, та планів здійснення ринкового нагляду складаються квартальні плани перевірок характеристик продукції з ринкового нагляду.

Також, відповідно до п. 2.2.4. квартальні плани перевірок затверджуються керівником територіального органу в областях та м. Києві і надсилаються у двох примірниках на погодження Голові Держпродспоживслужби у строк да 20-го числа останнього місяця, шо передує плановому. Один погоджений примірник квартального плану повертається територіальному органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у разі якщо суб'єкт господарювання на відповідний плановий період включений до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контрою), відповідні планові заходи здійснюються органами державного нагляду (контролю) комплексно - одночасно всіма органами державного нагляду (контролю), до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) яких включено суб'єкта господарювання.

Згідно Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі в Україні (далі- Мінекономрозвитку) від 30.11.2015 №1553 «Про затвердження Плану комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) органів державного нагляду (контролю) на 2016 рік», здійснення планового державного нагляду (контролю) ТОВ «Епіцентр К» має відбутися протягом одного планового періоду з 14.11.2016 року у термін відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом.

Тобто, комплексні планові перевірки ТОВ «Епіцентр К», повинні бути здійснені в період з 14.11.2016 р. по 02.12.2016 р.

Отже, судова колегія звертає увагу, що планова перевірка була здійснена спеціалістами Головного управління 29.11.2016 р тобто за три дні до закінчення строку здійснення комплексних планових заходів.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю). Дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Ст. 4 цього Закону визначено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. У разі якщо суб'єкт господарювання на відповідний плановий період включений до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контролю), відповідні планові заходи здійснюються органами державного нагляду (контролю) комплексно - одночасно всіма органами державного нагляду (контролю), до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) яких включено суб'єкта господарювання.

Згідно Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі в Україні від 30.1 1.2015 №1553 «Про затвердження Плану комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) органів державного нагляду (контролю) на 2016 рік», строк здійснення планового державного нагляду (контролю) ТОВ «Епіцентр К» має відбутися протягом одного планового періоду з 14.11.2016 року у термін відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 5 Закону, строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 55 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) встановлено поняття суб'єктів господарювання. До переліку суб'єктів господарювання, згідно з цією статтею, віднесено, зокрема, господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, що здійснюють господарську діяльність і зареєстровані у встановленому законом порядку. Також, відповідно до цієї ж статті, ці суб'єкти господарювання мають право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи.

Статтею 58 ГКУ визначено, що відкриття суб'єктом господарювання філій (відділень), представництв без створення юридичної особи не потребує їх державної реєстрації.

Статтею 64 ГКУ встановлено, що підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування у встановленому законодавством порядку.

Стаття 63 Податкового Кодексу України (далі - ПКУ) визначає загальні положення щодо обліку платників податків. Згідно цієї статті, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Взяття на облік у контролюючих органах (далі - податкових органах) юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов'язку щодо сплати того або іншого податку та збору. З метою проведення податкового контролю, платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у податкових органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних податкових органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, податкові органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків. Взяття на облік платників податків - юридичних осіб та їх відокремлених підрозділів здійснюється після їх державної реєстрації чи включення відомостей про них до відповідних державних реєстрів на умовах, що визначаються законодавчими актами України, крім випадків, визначених цим Кодексом, коли органами реєстрації є податкові органи або коли проведення державної реєстрації платника податків у відповідному статусі законодавством не передбачається.

Стаття 64 ПКУ визначає, що взяття на облік за основним місцем обліку платників податків - юридичних осіб та відокремлених підрозділів юридичних осіб, для яких законом установлені особливості їх державної реєстрації та які не включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичнихосіб - підприємців, здійснюється не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від них відповідної заяви, яку платник податків зобов'язаний подати у десятиденний строк після державної реєстрації (легалізації, акредитації чи засвідчення факту створення іншим способом). У такому випадку, взяття на облік юридичних осіб та їх відокремлених підрозділів підтверджується довідкою про взяття на облік у податкових органах за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Згідно повноважень передбачених статтею 26 Закону України «Про захист прав споживачів», наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (далі - Головне управління) від 20.09.2016 року № 222 «Про затвердження плану заходів державного нагляду (контролю) на IV квартал 2016 року», наказу Головного управління від 14.11.2016 року №142-Д про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) та направлення (посвідчення) на проведення перевірки від 14.11.2016 року № 140, спеціалістами Головного управління проведено планову перевірку Товариства на предмет дотримання вимог законодавства, правил та заходів при реалізації непродовольчих товарів.

Згідно інформації зазначеної в установчих документах та розміщеної у куточку покупця, магазин ТОВ «Епіцентр К» за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кришталева, 6, є відокремленим підрозділом компанії ТОВ «Епіцентр К», що розташований поза основним місцезнаходженням юридичної особи, здійснює діяльність в інтересах юридичної особи, створений без юридичної реєстрації, не включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та згідно вимог статей 63,64 ПКУ, знаходиться на обліку у Державній Податковій Інспекції Києво - Святошинського району.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що 14.11.2016 року Головним управлінням Держспоживслужби у Херсонській області було проведено перевірку ТОВ «ЕпіцентрК» у м. Херсон, за результатом проведення якої було складено Акт перевірки №38 від 14.11.2016 року.

В судовому засіданні представники позивача наголошували на тому, що відповідачем порушено періодичність проведення перевірок, оскільки контролюючим органом було проведено одразу дві перевірки одного суб'єкта господарювання.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким твердженням представників позивача, оскільки як вже було зазначено відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у разі якщо суб'єкт господарювання на відповідний плановий період включений до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контрою), відповідні планові заходи здійснюються органами державного нагляду (контролю) комплексно - одночасно всіма органами державного нагляду (контролю), до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) яких включено суб'єкта господарювання.

З сукупного аналізу викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що планова перевірка була здійснена спеціалістами Головного управління до закінчення строку здійснення комплексних планових заходів, а твердження Позивача про те, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Херсонській області року вже здійснено планову перевірку ТОВ «Епіцентр К», в результаті чого Відповідачем було порушено плановість проведення заходів державного нагляду (контролю) не відповідають нормам чинного законодавства.

Щодо встановлених порушень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо відсутності у позивача необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про найменування та місцезнаходження підприємства, яке здійснює функції щодо прийняття претензій від споживача, що відображено в пунктах 1, 23-46 додатку 7 до акта перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків, вимоги споживача щодо товарів, виготовлених за межами України, задовольняються за рахунок продавця (імпортера).

Таким чином, за якість товару на території України несе відповідальність імпортер - підприємство, що безпосередньо здійснює функції щодо прийняття претензій від споживачів щодо якості товару на території України та задовольняє їх вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що фуги та затірки торговельної марки «Sopro», зазначені під позиціями в пунктах 1 та 23-46 додатку 7 до акта перевірки, виготовлені у Польщі та придбані і введена в обіг на території України позивачем за прямим контрактом, копія якого надана та міститься в матеріалах справи.

Відтак, позивач, здійснюючи функції щодо прийняття претензій від споживачів щодо якості товару на території України та задовольняючи їх вимоги, повинен забезпечити можливість отримання споживачами необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товар, а саме, фуги та затірки торговельної марки «Sopro», зазначені в пунктах 1 та 23-46 додатку 7 до акта перевірки.

Колегія суддів не погоджується із доводами позивача щодо наявності у нього єдиної інформаційної служби, що надає споживачам інформаційну підтримку стосовно товарів, послуг та роботи товариства за телефонною лінією , як на забезпечення споживачам можливості отримання інформації про товар засобом дистанційного зв'язку, з огляду на те, що в розумінні частини другої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів», єдина інформаційна телефонна лінія не є доступною наочною формою, прийнятною для доведення до споживача інформації про окремі види продукції або в окремих сферах обслуговування.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновком контролюючого органу, що позивачем не забезпечено можливість отримання споживачами інформації про товар, а саме: про найменування та місцезнаходження підприємства, яке здійснює функції щодо прийняття претензій від споживача, що відображено в пунктах 1, 23-46 додатку 7 до акта перевірки.

Крім того , відповідно до п. 7 ч. 1 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за: - відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію або продавця (у випадках, визначених Законом України «Про електронну комерцію») - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкта господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, висновки відповідача в частині застосування до позивача штрафних санкцій за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації на партію продукції, отриманої для реалізації, а саме про найменування та місцезнаходження підприємства, яке здійснює функції щодо прийняття претензій від споживача, що відображено в пунктах 1, 23-46 додатку 7 до акта перевірки є обґрунтованими, а оскаржувана постанова в цій частині правомірною.

Стосовно порушення позивачем вимог законодавства про захист прав споживачів щодо реалізації партії небезпечного товару без належного попереджувального маркування, а також без інформації про правила і умови безпечного його використання та необхідні дії споживача після закінчення строків придатності, застереження щодо застосування продукції, і можливі наслідки її використання, а також можливі наслідки в разі не вчинення таких дій, що відображено в пунктах 13-22 додатку 7 до акта перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 9 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №1442, суб'єкт господарювання, що здійснює продаж нафтопродуктів, зобов'язаний своєчасно надати споживачеві необхідну, доступну та достовірну інформацію про нафтопродукти, а також на вимогу споживача - копію документу про якість (паспорт якості) та копію декларації про їх відповідність.

Така інформація доводиться до відома споживачів шляхом зазначення у супровідній документації, що додається до нафтопродуктів, на етикетці (для розфасованих нафтопродуктів), а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для відповідного виду продукції.

Судом встановлено, що позивачем надано сертифікати відповідності на оливи моторні, зазначені в пунктах 13-22 додатку 7 до акта перевірки, в яких зазначено про відповідність продукції вимогам ТУ У 23.2-1-2003 «Оливи моторні універсальні МАСМА-Класик, МАСМА-Супер» (табл. 1); ТУ У 19.2-1:2013 «Оливи моторні. ТУ» (п. 3.3.1 - показники 1-11); ТУ У 19.2-2:2012 «Оливи моторні. «ПРОТЕК». ТУ» (п. 3.3.1 - показники 1-11); та висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 10 листопада 2015 року №05.03.02-03/50214 про відповідність олив моторних, трансмісійних «ORLEN» встановленим медичним критеріям безпеки/показникам та зазначені необхідні умови використання/застосування, зберігання, транспортування, утилізації, знищення: «при використанні продукції необхідно здійснювати контроль за вмістом шкідливих хімічних речовин у повітрі робочої зони за узгодженими методичними вказівками. Забезпечити відповідну вентиляцію в робочій зоні. Уникати попадання на слизові очей. Використовувати засоби індивідуального захисту згідно галузевих норм. Зберігання, транспортування, використання продукції здійснювати у відповідності з вимогами інструкцій виробника».

Водночас, будь-яких доказів наявності належного попереджувального маркування, відображення інформації про правила і умови безпечного використання продуктів, зазначених в пунктах 13-22 додатку 7 до акта перевірки, та необхідні дії споживача після закінчення строків придатності, застереження щодо застосування продукції, і можливі наслідки її використання, а також можливі наслідки в разі не вчинення таких дій, на етикетці чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятним для відповідного виду продукції, матеріали справи не містять та позивачем суду не надано.

З огляду на що висновки відповідача щодо реалізацію позивачем партії небезпечного товару без належного попереджувального маркування, а також без інформації про правила і умови безпечного його використання та необхідні дії споживача після закінчення строків придатності, застереження щодо застосування продукції, і можливі наслідки її використання, а також можливі наслідки в разі не вчинення таких дій, є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за: - реалізацію небезпечного товару (отрути, пестицидів, вибухо- і вогненебезпечних речовин тощо) без належного попереджувального маркування, а також без інформації про правила і умови безпечного його використання - у розмірі ста відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, але не менше двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що висновки відповідача в частині застосування до позивача штрафних санкцій за реалізацію партії небезпечного товару (отрути, пестицидів, вибухо- і вогненебезпечних речовин тощо) без належного попереджувального маркування, а також без інформації про правила і умови безпечного його використання, є обґрунтованими, а оскаржувана постанова в цій частині є правомірною.

Разом з тим, позивачем не заперечується факт реалізації товару, зазначеного в пунктах 8, 9 додатку 7 до акта перевірки, термін придатності якого минув.

Відповідно до пункту 14 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року №104, забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема, які засвідчують їх якість та безпеку.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем порушено вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» в частині реалізації продукції, термін придатності якої минув.

Згідно пункту 10 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за: - реалізацію товару, строк придатності якого минув, - у розмірі двохсот відсотків вартості залишку одержаної для реалізації партії товару, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, висновки відповідача в частині застосування до позивача штрафних санкцій за реалізацію товару, строк придатності якого минув є обґрунтованими.

З сукупного аналізу викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що посилання позивача на вже проведену перевірку у Херсонській області, не мають відношення до справи, що розглядається, оскільки Державний нагляд (контроль) здійснювався за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання, а отже Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області не порушено періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності, що було єдиною підставою для задоволення позовних вимог. Встановлені перевіркою порушення позивачем не спростовано, а отже позивач має нести відповідальність за їх скоєння.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року - скасувати, та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» - відмовити.

Повний текст постанови складено « 26» грудня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма