Справа № 260/1324/18
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2018 року м. Ужгород№ 260/1324/18
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі судді Шешені О.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області до Публічного акціонерного товариства «Мукачівприлад» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Мукачівприлад» про стягнення податкового боргу у розмірі 222599,97 грн., у тому числі пені у розмірі 339,73 грн. по платежам: 50 18010400 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 2053,50 грн.; 53 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» у розмірі 220546,47 грн., у тому числі пеня у розмірі 339,73 грн. за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках.

Позовні вимоги мотивовано тим, що станом 08.10.2018р. за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 222599,97 грн., у тому числі пеня у розмірі 339,73 грн. по платежам:

- 50 18010400 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 2053,50 грн;

- 53 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» у розмірі 220546,47 грн., у тому числі пеня у розмірі 339,73 грн.

Відповідно до ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України): письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України: у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 162 КАС України: відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

При розгляді справ в порядку спрощеного позовного провадження та у відповідності до ч. 1 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.12.2018р. відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засіданні та надано відповідачу 15 (п'ятнадцятиденний) строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала отримана відповідачем 05.12.2018р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, станом на 26.12.2018р., відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач так і не надав. Окрім цього, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін не надходило.

Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України: у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований згідно з законодавством України як юридична особа та відомості щодо нього внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.11-14). Місцезнаходження юридичної особи (юридична адреса) - ПАТ «Мукачівприлад»: 89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Миру, буд. 151, КОД .

Положенням ч. 1 ст. 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України): платники податків зобов'язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПК України.

Відповідно до ст. 36 ПК України: податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та (або) сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені ПК України. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків передбачених законом.

В порушення вищевказаних норм, відповідач не виконав свій обов'язок щодо сплати податків, у зв'язку з чим в нього виник податковий борг, що станом на 08.10.2018р. складає 222599,97 грн., у тому числі пеня у розмірі 339,73 грн.

Даний податковий борг підтверджується розрахунком податкового боргу ПАТ «Мукачівприлад», , станом на 08.10.2018 (а.с.10).

Вищевказаний податковий борг виник у зв'язку з наступним.

Відповідачем до податкового органу самостійно було подано звітну податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 19.02.2018 за 2018 рік у розмірі 14709,80 грн. (щоквартально по 3677,45 грн. - а.с.20-21).

Заборгованість у розмірі 2053,50 грн. виникла у зв'язку з несплатою податку за І квартал 2018 року у повному обсязі, а саме задекларовано: 3677,45 грн., натомість сплачено лише 1623,95 грн.

Залишок несплаченої суми боргу по вказаній вище декларації становить 2053,50 грн.

Водночас відповідачем до податкового органу самостійно було подано звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок) № від 17.02.2017 за 2017 рік у розмірі 273810,36 грн. (щомісячно по 22817,53 грн. - а.с.22-23). За листопад-грудень 2017 року нараховано податок у розмірі 45635,06 грн., однак його сплачено відповідачем лише частково у розмірі 7968,56 грн.

Залишок несплаченої суми боргу по даній декларації становить 37666,50 грн.

Крім того, відповідачем також було подано звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок) № від 19.02.2018 за 2018 рік у розмірі 273810,36 грн. (щомісячно по 22817,53 грн. - а.с.24-25). За січень-серпень 2018 року нараховано податок у розмірі 182540,24 грн., однак дана сума залишається несплаченою відповідачем у повному обсязі.

Разом з тим, відповідачу, у відповідності до ст. 129 ПК України, було проведено нарахування пені у розмірі 339,73 грн. по платежу 53 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб», яка також залишається несплаченою відповідачем у повному обсязі.

Отже, сума податкового боргу за платежем 53 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» становить 220546,47 грн. (37666,50+182540,24+339,73).

З огляде на вищенаведене, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 49.2 ст. 49 ПК України: платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Відповідно до підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України: податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Статтею 266 ПК України передбачено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України: об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

У відповідності до приписів пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України: база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 266.3.3 п. 266.3 ст. 266 ПК України: база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об'єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об'єкт.

У той же час статтею 269 ПК України визначено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з п. 287.1 ст. 287 ПК України: власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України: платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно з п. 287.3 ст. 287 ПК України: податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України: платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України: не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Окрім цього, згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України: платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем було порушено податкові зобов'язання у зв'язку порушенням термінів сплати податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та земельного податку з юридичних осіб, які виникли на підставі самостійно задекларованих сум у податкових деклараціях. Водночас відповідачем лише частково були сплачені суми податкових зобов'язань, зазначені ним у податкових деклараціях.

Однак, у термін, встановлений статтею 57 ПК України, податкові зобов'язання по сплаті податків виконані так і не були.

Згідно з пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України: пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Станом на час розгляду та вирішення адміністративної справи, ПАТ «Мукачівприлад» не вжило достатніх заходів для погашення в добровільному порядку суми заборгованості у розмірі 222599,97 грн. (37666,50+182540,24+339,73+2053,50), що й послужило підставою для звернення до суду стосовно примусового стягнення податкового боргу.

Таким чином, сума податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 2053,50 грн. (код платежу - 50 18010400) та по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 220546,47 грн. (код платежу - 53 18010500) є доведеною, узгодженою та додатково підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с.15-19).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14 ст. 14 ПК України: податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений ПК України строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 59 ПК України: у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України: податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У зв'язку з несплатою відповідачем суми податкового боргу, відповідно до ст. 59 ПК України відповідачу було сформовано та надіслано засобами поштового зв'язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) податкову вимогу про наявність податкового боргу форми «Ю» № 14552-17 від 02.01.2018 року, яка була вручена відповідачу 17.01.2018 року (а.с.26).

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України: у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Приписами пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено право органів фіскальної служби застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному ПК України та іншими законами України.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України: у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України: контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України: контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними і допустимими доказами (відзив на позовну заяву відповідач не надав) та підлягають до задоволення повністю.

Станом на час розгляду та вирішення адміністративної справи податковий борг відповідачем не сплачений.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області до Публічного акціонерного товариства «Мукачівприлад» про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мукачівприлад» (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Миру, буд. 151, КОД ) податковий борг на загальну суму 222599,97 грн. (двісті двадцять дві тисячі п'ятсот дев'яносто дев'ять гривень дев'яносто сім копійок), зокрема:

по «Земельного податку з юридичних осіб» (код платежу - 53 18010500) у розмірі 220546,47 грн. (двісті двадцять тисяч п'ятсот сорок шість гривень сорок сім копійок), у тому числі пеню у розмірі 339,73 грн. (триста тридцять дев'ять гривень сімдесят три копійки), в тому числі за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, у тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках;

по «Податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості» (код платежу - 50 18010400) у розмірі 2053,50 грн. (дві тисячі п'ятдесят три гривні п'ятдесят копійок), в тому числі за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, у тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності до вимог п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017р.).

СуддяО.М. Шешеня