Справа № 216/3500/17(2-а/216/64/18)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

06 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 216/3500/17(2-а/216/64/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Бабаян Артем Сергійович на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.09.2018 в адміністративній справі №216/3500/17(2-а/216/64/18) за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Бабаян Артем Сергійович Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

27.07.2017 р. ОСОБА_3 звернувся до суду зі вказаним позовом, в обґрунтування якого вказує, що 20.07.2017 р. інспектор роти №3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Бабаян А.С. ухвалив щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п.8.10, 16.3 ПДР України на регульованому перехресті вулиць Лермонтова та Німецької у разі настання світлофора червоного сигналу, що забороняє рух не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 «Стоп лінія», так щоб бачити його, заїхав за вказану лінію, однак з постановою він не згодний вважає її незаконною, оскільки інспектором не було надано доказів скоєння ним правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та порушено вимоги ст. 276 КУпАП щодо місця розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.09.2018 року позовну заяву задоволено.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 20.07.2018 року постановою інспектора роти №3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Бабаяна А.С.до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП

Правомірність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та правомірність прийнятої ним постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову виходячи із наступного.

Відповідно до п.п.8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно п.п.16.3 ПДР України у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, у відповідності до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Слід зауважити, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення.

Суд враховує, що приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, саме на відповідача покладено обов'язок довести правомірність прийнятого ним рішення.

Між тим, як видно з матеріалів справи, відповідач в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо недоведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом, не можуть бути підставою для висновків щодо обґрунтованості оскарженого рішення, оскільки виконання патрульним поліцейським своїх обов'язків у відповідності до Закону України "Про Національну поліцію", не позбавляє останнього обов'язку обґрунтувати належними доказами прийняті ним рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Бабаян Артем Сергійович- залишити без задоволення, а рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.09.2018 в адміністративній справі №216/3500/17(2-а/216/64/18)- без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 25.09.2018р. та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов