Справа № 395/1776/18
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 395/1776/18 Провадження № 2-а/395/26/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Лисенку В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кропивницький про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 021460 від 11.12.2018 р., у відповідності до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. як таку, що винесена безпідставно та з порушенням чинного законодавства.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що інспектор виніс постанову про те, що 11 грудня 2018 року о 10 годині 09 хвилин він керував транспортним засобом автомобілем «MERCEDES- VITO» на трасі м-12 Кропивницький-Тернопіль-Стрий в денну пору доби у умовах недостатньої видимості щ вимкненим ближнім (дальнім) світлом фар, чим порушив п.9.2.6 Правил дорожнього руху.

Постанова винесена поліцейським з порушенням ст. 283 КУпАП та є підставою скасування такої постанови. Відсутній будь-який належний доказ, який би вказував на скоєння адміністративного правопорушення та доводив вину ОСОБА_1

Посилаючи на норми чинного законодавства, просив суд постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 021460 від 11.12.2018 р., у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати та закрити провадження у вказаній адміністративній справі.

У судове засідання позивач не зявився. До суду направив письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявився, будь яких заяв чи клопотань до суду не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим вирішити спір по суті за сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 021460 від 11.12.2018 р., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення щодо працівниками поліції були стосовно ОСОБА_1 порушені.

Фактично дійсні обставини даного порушення за участю позивача працівниками поліції залишились не встановленими за тих підстав: поліцейський відмовив водію надати відеозапис нагрудної камери інспектора, звинувачення ґрунтується лише на припущеннях працівника патрульної поліції, в постанові не зазначено жодного доказу, на підставі яких інспектор поліції прийшов до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, при винесенні постанови про скоєння правопорушення свідки, які підтвердили б вину ОСОБА_1, були відсутні, що є порушенням ч.2 ст.256 КУпАП.

Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Субєкт владних повноважень відповідач у справі зобовязаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача, разом з тим до суду відповідачем не були надані матеріали справи про адміністративні правопорушення, будь які докази, які б підтверджували причетність позивача до вчинення адміністративного правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких інспектор поліції дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

Крім цього, у постанові серії ВР № 021460 від 11.12.2018 року у графі «до постанови додається» зазначено відео з авто № 3705. Однак, під час розгляду справи відповідач в якості доказу відеозапис, який зроблений на відео реєстратор не подав,тобто не ознайомив з відео, чим порушив право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Будь які докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП до суду надано не було.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постановапро адміністративне правопорушення серії ВР № 021460 від 11.12.2018 р., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кропивницький про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 021460 від 11.12.2018 р., у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати та закрити провадження у вказаній адміністративній справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/1776/18 Провадження № 2-а/395/26/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Лисенку В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кропивницький про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 021460 від 11.12.2018 р., у відповідності до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. як таку, що винесена безпідставно та з порушенням чинного законодавства.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що інспектор виніс постанову про те, що 11 грудня 2018 року о 10 годині 09 хвилин він керував транспортним засобом автомобілем «MERCEDES- VITO» на трасі м-12 Кропивницький-Тернопіль-Стрий в денну пору доби у умовах недостатньої видимості щ вимкненим ближнім (дальнім) світлом фар, чим порушив п.9.2.6 Правил дорожнього руху.

Постанова винесена поліцейським з порушенням ст. 283 КУпАП та є підставою скасування такої постанови. Відсутній будь-який належний доказ, який би вказував на скоєння адміністративного правопорушення та доводив вину ОСОБА_1

Посилаючи на норми чинного законодавства, просив суд постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 021460 від 11.12.2018 р., у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати та закрити провадження у вказаній адміністративній справі.

У судове засідання позивач не зявився. До суду направив письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявився, будь яких заяв чи клопотань до суду не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим вирішити спір по суті за сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 021460 від 11.12.2018 р., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення щодо працівниками поліції були стосовно ОСОБА_1 порушені.

Фактично дійсні обставини даного порушення за участю позивача працівниками поліції залишились не встановленими за тих підстав: поліцейський відмовив водію надати відеозапис нагрудної камери інспектора, звинувачення ґрунтується лише на припущеннях працівника патрульної поліції, в постанові не зазначено жодного доказу, на підставі яких інспектор поліції прийшов до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, при винесенні постанови про скоєння правопорушення свідки, які підтвердили б вину ОСОБА_1, були відсутні, що є порушенням ч.2 ст.256 КУпАП.

Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Субєкт владних повноважень відповідач у справі зобовязаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача, разом з тим до суду відповідачем не були надані матеріали справи про адміністративні правопорушення, будь які докази, які б підтверджували причетність позивача до вчинення адміністративного правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких інспектор поліції дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

Крім цього, у постанові серії ВР № 021460 від 11.12.2018 року у графі «до постанови додається» зазначено відео з авто № 3705. Однак, під час розгляду справи відповідач в якості доказу відеозапис, який зроблений на відео реєстратор не подав,тобто не ознайомив з відео, чим порушив право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Будь які докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП до суду надано не було.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постановапро адміністративне правопорушення серії ВР № 021460 від 11.12.2018 р., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кропивницький про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 021460 від 11.12.2018 р., у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати та закрити провадження у вказаній адміністративній справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний