Справа № 1340/4918/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1340/4918/18
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог
21 грудня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Цимбора Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, із вимогами:

-визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у виправленні помилки в нарахованій йому пенсії, шляхом проведення перерахунку;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконати вимоги постанови КМ України від 23.04.2012 року №355, тобто виправити помилку з 01.09.2012 року по 31.12.2017 року, шляхом збільшення розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 22.05.2012 року №ХВУЧ 4969 про грошове забезпечення для збільшення пенсії, яка надана ІНФОРМАЦІЯ_1 та знаходиться у пенсійній справі ОСОБА_1 у ГУПФУ про розмір грошового забезпечення на 01.04.2012 року за посадою, яку позивач обіймав у день звільнення зі служби, що становить 4291,00 грн.;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконати вимоги пунктів 1, 2, 4 постанови КМ України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», шляхом проведення перерахунку пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням основного грошового забезпечення в сумі 10470,00 грн. та додаткового грошового забезпечення в сумі 2499,00 грн. на підставі довідки від 22.05.2012 року №ХВУЧ 4969, якою визначено додаткове грошове забезпечення в сумі 2499,00 грн.;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконати вимоги ст.13 Закону №2262 (що були чинними на дату виходу на пенсію), тобто провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року в розмірі 90% основного та додаткового грошового забезпечення за посадою, яку він обіймав на день звільнення зі служби;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим та новим обрахованим розміром пенсії за період з 01.09.2012 року по день перерахунку, як це визначено ст.51 Закону №2262.

Ухвалою суду від 24.10.2018 року відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням/викликом сторін.

У судовому засіданні, що відбулося 15.11.2018 року представник відповідача подав клопотання про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог.

Суд у судовому засіданні 21.12.2018 року поставив на обговорення клопотання відповідача.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти залишення позову без розгляду в частині позовних вимог.

Представник відповідача клопотання відповідача про залишення позову без розгляду підтримав.

Заслухавши думку учасників справи (представників), розглянувши клопотання, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду в частині вимог, виходячи з такого.

Позивач звернувся до суду з означеним позовом 19.10.2018 року (згідно дати штемпеля на конверті, в якому надійшов позов до суду). Водночас, у позові позивач просить суд, окрім іншого, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконати вимоги постанови КМ України від 23.04.2012 року №355, тобто виправити помилку з 01.09.2012 року по 31.12.2017 року, шляхом збільшення розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 22.05.2012 року №ХВУЧ 4969 про грошове забезпечення для збільшення пенсії, яка надана ІНФОРМАЦІЯ_1 та знаходиться у пенсійній справі ОСОБА_1 у ГУПФУ про розмір грошового забезпечення на 01.04.2012 року за посадою, яку позивач обіймав у день звільнення зі служби, що становить 4291,00 грн. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим та новим обрахованим розміром пенсії з 01.09.2012 року.

Відповідно до з ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа:

1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення. Йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Отже, залишенню без розгляду підлягають тільки ті позовні вимоги, які заявлені поза межами шестимісячного строку звернення до суду. Період позовних вимог, які мають бути залишені без розгляду (при триваючих правовідносинах) має відраховуватись в залежності від дати звернення позивача до суду, самих позовних вимог та визначатись конкретною датою.

Загалом, виплата пенсії позивачу здійснюється щомісячно, порушення права позивача у спірних відносинах є триваючим, що свідчить про те, що позивач звернувся до суду з позовом про відновлення свого права, порушення якого відповідач, на думку позивача, припустився у різний час.

Суд зауважує, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанова Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 та зміни до них офіційно публікуються в періодичних виданнях після їх прийняття. Тож, положення цього правового акту є загальнодоступними для ознайомлення усіма громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Слід зазначити й про те, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі відносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи зазначене, оскільки позивачем не надано доказів, які були об`єктивно непереборними на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку про те, що позивач знав про порушення своїх прав.

Більше того, суд зазначає, що наявність обов`язку у відповідача здійснити перерахунок пенсії не позбавляє позивача необхідності дотримання встановлених законом строків звернення до суду, у разі звернення до суду за захистом порушеного права. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висвітленою у постанові від 24.04.2018 року у справі №К/9901/37014/18 (127/15035/17).

Суд, спростовуючи твердження позивача, викладені у його клопотанні й поясненнях, зазначає, що Закон України від 09.04.1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є спеціальним законом стосовно призначення та перерахунку пенсії особам, силових відомств, проте цей Закон не є спеціальним щодо визначення строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Суд вважає, що будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси. Пенсія є періодичним платежем, про зменшення її розміру позивач знав, а тому в разі незгоди мав право звернутися до суду у межах установленого строку.

За таких обставин суд вважає, що у цьому позові, поданому до суду 19.10.2018 року, в межах строку звернення, встановленого ч.2 ст.122 КАС України, пред`явлено позовні вимоги, які стосуються дій відповідача, що мали місце станом на січень-березень 2018 року, а тому спірними є правовідносини, які виникли з цього часу. Отже, судовому розгляду підлягають позовні вимоги в межах шестимісячного строку звернення до суду, а судовому захисту підлягають порушені права позивача з цього часу.

Таким чином, суд на підставі позовної заяви, доданих до неї матеріалів не знайшов підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду із заявленими позовними вимогами в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконати вимоги постанови КМ України від 23.04.2012 року №355, тобто виправити помилку з 01.09.2012 року по 31.12.2017 року, шляхом збільшення розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 22.05.2012 року №ХВУЧ 4969 про грошове забезпечення для збільшення пенсії, яка надана Львівським обласним військовим комісаріатом та знаходиться у пенсійній справі ОСОБА_1 у ГУПФУ про розмір грошового забезпечення на 01.04.2012 року за посадою, яку позивач обіймав у день звільнення зі служби, що становить 4291,00 грн. та в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим та новим обрахованим розміром пенсії з 01.09.2012 року.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч.ч.3-4 ст.123 цього Кодексу.

Враховуючи те, що виплата пенсії є періодичними, щомісячними платежами, які отримує безпосередньо, особа, якій така пенсія призначена, позовні вимоги в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконати вимоги постанови КМ України від 23.04.2012 року №355, тобто виправити помилку з 01.09.2012 року по 31.12.2017 року, шляхом збільшення розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 22.05.2012 року №ХВУЧ 4969 про грошове забезпечення для збільшення пенсії, яка надана Львівським обласним військовим комісаріатом та знаходиться у пенсійній справі ОСОБА_1 у ГУПФ України про розмір грошового забезпечення на 01.04.2012 року за посадою, яку позивач обіймав у день звільнення зі служби, що становить 4291,00 грн. та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим та новим обрахованим розміром пенсії з 01.09.2012 року., підлягають залишенню без розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання відповідача слід задоволити та залишити позов без розгляду в частині позовних вимог, відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, у зв`язку із залишенням позову без розгляду в частині позовних вимог, позивачу слід повернути сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.122, 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання відповідача про залишення позову в частині позовних вимог задоволити.

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання до вчинення дій в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконати вимоги постанови КМ України від 23.04.2012 року №355, тобто виправити помилку з 01.09.2012 року по 31.12.2017 року, шляхом збільшення розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 22.05.2012 року №ХВУЧ 4969 про грошове забезпечення для збільшення пенсії, яка надана Львівським обласним військовим комісаріатом та знаходиться у пенсійній справі ОСОБА_1 у ГУПФУ про розмір грошового забезпечення на 01.04.2012 року за посадою, яку позивач обіймав у день звільнення зі служби, що становить 4291,00 грн. та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим та новим обрахованим розміром пенсії з 01.09.2012 року.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору, сплаченого згідно з квитанцією №80 від 19.10.2018 року.

Ухвала суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст.295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки згідно ст.256 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26 грудня 2018 року.