Справа № 2340/3311/18
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року справа № 2340/3311/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Гордієнка Ю.П.,

позивача ФОП ОСОБА_1,

представника позивача ФОП ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 (за договором про надання правової допомоги)

представника відповідача ГУ ДФС у Черкаській області ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Черкаській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ФОП ОСОБА_1 (20202, АДРЕСА_1) з адміністративним позовом до ГУ ДФС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235), в якому просить визнати незаконними та скасувати ППР відповідача від 04.06.2018 № 000864057, № 000874057, № 000884057 та № 000894057.

В обґрунтування вимог зазначено, що посадовими особами податкового органу була проведена фактична перевірка магазину за адресою: Черкаська обл., Звенигородський р-н., с. Тарасівка, вул. Ювілейна, 29, в якому здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 14.05.2018 №38/23-00-40-0224/НОМЕР_1 (з питань додержання субєктом господарювання вимог встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при оптовій і роздрібній торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами). Висновками акту перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: ч.1 ст.9, абз.13 ч.1 ст.11, ч.4 ст.11 та ч.6 ст.153, в звязку з чим прийнято оскаржувані ППР про застосування штрафних (фінансових санкцій), які на думку позивача є протиправними та мають бути скасовані, оскільки фактична перевірка була проведена з грубим порушенням процедури, яка визначена вимогами ПК України (перевірка була проведена за відсутності субєкта господарювання, акт не був наданий на підпис та не була вручена його копія, а сама перевірка тривала понад строки встановлені законом). Крім цього зазначено, що порушення, виявлені контролюючим органом, не відповідають дійсності, оскільки, матеріали акту перевірки не містять жодних доказів, що в даному випадку мав місце продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці. Щодо встановлення факту зберігання прозорої рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі обємом 5 та 2,4 літра зазначено, що акт перевірки не містить жодних даних, що ФОП ОСОБА_1 має відношення до виявленої рідини, а акт зняття залишків ТМЦ відомостей, що така рідина вилучена саме у позивача. В ході розгляду справи представник позивача також наголосив, що матеріали акту перевірки містять «Протокол випробувань», відповідно до змісту якого було здійснено випробування рідини в одній прозорій пляшці «Горілка Чиста сльоза» ТМ «Златогор», яка закручена металевим ковпачком, проте походження вказаної пляшки не відомо, адже під час перевірки встановлено зберігання прозорої рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі обємом 5 та 2,4 літра, які і мали направлятися на випробування. Крім того, ТОВ «Златогор» не є експертною установою та не наділений повноваженнями проводити даного роду випробування.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов, додатково наголосив, під час перевірки позивача були встановлені порушення останньою вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», в звязку з чим правомірно прийнято оскаржувані ППР, які визнанню протиправними та скасуванню не підлягають.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Посадовими особами відповідача була проведена фактична перевірка магазину за адресою: Черкаська обл., Звенигородський р-н., с. Тарасівка, вул. Ювілейна, 29, в якому здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 14.05.2018 №38/23-00-40-0224/НОМЕР_1 (з питань додержання субєктом господарювання вимог встановлених законодавством України, які обовязковими до виконання при оптовій і роздрібній торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами).

Висновками акту перевірки встановлено порушення:

- ч.1 ст.9 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - зберігання для подальшої реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв, а саме: рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі, згідно з актом зняття ТМЦ;

- абз.13 ч.1 ст.9 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - зберігання для подальшої реалізації алкогольних напоїв з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним ч.1 ст11 даного закону, а саме: рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі, згідно з актом зняття ТМЦ;

- ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - зберігання для подальшої реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановлено зразка, або з підробленими марками акцизного податку, а саме: рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі, згідно з актом зняття ТМЦ;

- ч.6 ст.153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - реалізація алкогольних напоїв (пива) на розлив для споживання на місці без статусу ресторанного господарства.

За наслідками проведеної перевірки, ГУ ДФС у Черкаській області 04.08.2018 прийнято:

- ППР № 000864057, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 6 800,00грн.;

- ППР № 000874057, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 17 000,00грн.;

- ППР № 000884057, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 17 000,00грн.;

- ППР № 000894057, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 17 000,00грн.

ОСОБА_4 рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку. за наслідками розгляду цих скарг рішенням ДФС України від 10.08.2018 скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ППР від 04.08.2018 без змін.

Вважаючи оскаржувані рішення такими, що були прийняті з порушенням норм Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом порушених прав та інтересів зі сторони субєкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

На час виникнення спірних правовідносин останні врегульовувались Податковим Кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (надалі ПК України).

Відповідно до приписів п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1 ст.75 ПК України).

У відповідності до п.п.75.1.3 п.75.1 вказаної статті ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки регламентовано ст.80 ПК України.

Так, за приписами вказаної статті, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У відповідності до приписів п.80.5 ст.80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка (п.86.1 ст.86 ПК України).

Суд зазначає, що в даному випадку працівниками податкового органу була проведена фактична перевірка дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 (далі ОСОБА_4 № 481/95-ВР).

ОСОБА_4 визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно положень ст.1 цього Закону роздрібна торгівля - діяльність продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого комерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

За приписами п.11 ч.1 ст.15 вказаного Закону, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно до ч.6 ст.153 Закону № 481/95-ВР, продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Частиною 2 ст.17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, за порушення вимог статті 153 цього Закону передбачено штраф у розмірі 6 800 гривень.

Змістовний аналіз даної норми дає підстави вважати, що для кваліфікації дій особи як порушення ч.6 ст.153 Закону № 481/95-ВР необхідно одночасне дотримання наступних умов:

- особа не є одним із суб'єктів зазначених у ч.6 ст.153 Закону № 481/95-ВР;

- особа здійснює продаж алкогольних напоїв на розлив;

- реалізовані такою особою алкогольні напої споживаються покупцями на місці торгівлі такими напоями.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями регулюється також Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року №854 (далі - Правила).

Відповідно до абз.2 п.2 Правил роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів (п.22 Правил).

Зазначені норми законодавства встановлюють, що торгівля алкогольними напоями з метою їх споживання на місці дозволена лише суб'єктам господарювання, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів, недотримання таких умов є підставою для застосування штрафних санкцій у розмірі визначеному Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій за абз.10 ч.2 ст.17 вказаного вище Закону стало виявлення контролюючим органом факту продажу субєктом господарювання пива на розлив у бокалі з метою його споживання у місці реалізації, що підтверджується фіскальним чеком № 5 від 03.05.2015.

Так, суд зазначає, що відповідачем дійсно встановлено факт продажу субєктом господарювання пива на розлив, проте у даному випадку відсутня друга ознака, яка має визначальне значення для кваліфікації порушення, закріпленого в ст.153 Закону № 481/95-ВР - споживання таких напоїв на місці.

Так, відповідачем не доведено, що продаж алкогольних напоїв на розлив здійснювався у приміщенні магазину, в якому наявні будь-які спеціально обладнані місця для споживання алкогольних напоїв одразу після їх придбання (столи, стільці).

Таким чином, оскільки у позивача наявна ліцензія на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та, водночас, відсутні умови і обладнання, які б надавали можливість покупцям споживати пиво за місцем його реалізації, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції за порушення вимог ч.6 ст. 153 Закону № 481/95-ВР, що є підставою для скасування ППР від 04.06.2018 № 000864057 про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 6 800,00грн.

Доводи відповідача, що вищевказаний фіскальний чек є підтвердженням факту продажу позивачем пива для його споживання на місці є безпідставними, оскільки останній може підтверджувати лише факт продажу алкогольного напою, проте не факт споживання його на місці реалізації.

ОСОБА_4 правова позиція підтверджена Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом в своїй постанові від 15.03.2018 у справі № 808/2340/17.

Щодо встановлення під час перевірки інших порушень, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.9 Закону № 481/95-ВР визначено, що спирт етиловий, коньячний і плодовий, спирт етиловий ректифікований виноградний, спирт етиловий ректифікований плодовий, дистилят виноградний спиртовий, спирт-сирець плодовий, алкогольні напої та тютюнові вироби повинні відповідати вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні.

Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, здійснюється виключно у передбачену діючими стандартами скляну тару, бляшанки із харчового алюмінію, а також у сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла чи глазурованої кераміки. Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, з вмістом спирту етилового понад 8,5 % об'ємних одиниць здійснюється виключно у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,18 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше (абз.13 ч.1 ст.11 Закону № 481/95-ВР).

У відповідності до ч.4 ст.11 Закону № 481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідальність за порушення вищевказаних норм встановлена абз.16 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР, зокрема зазначено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Так, в ході перевірки позивача також встановлено факт зберігання останньою прозорої рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі обємом 5 та 2,4 літра без марок акцизного податку встановленого зразка та зберігання для подальшої реалізації алкогольних напоїв з використанням тари, що не відповідає вимога встановленим ч.1 ст.11 Закону № 481/95-ВР та стало підставою для прийняття трьох ППР про застосування штрафних санкцій в розмірі по 17 000,00грн.

Такі висновки податкового органу ґрунтуються на протоколі випробувань від 24.05.2018, яке було проведено ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» на підставі зразка, що згідно акту зняття залишків ТМЦ на торговельних обєктах та/або в складських приміщеннях був вилучений у ФОП ОСОБА_1 під час фактичної перевірки.

В даному випадку суд критично оцінює докази, які лягли в основу прийняття спірних рішень, оскільки, як зазначено в акті перевірки позивача та не спростовується представниками сторін, працівниками податкового органу встановлено факт зберігання ФОП ОСОБА_1 прозорої рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі обємом 5 та 2,4 літра. ОСОБА_4 пластикові ємності з їх вмістом були вилучені для проведення дослідження, що підтверджується актом зняття залишків ТМЦ на торговельних обєктах та/або в складських приміщеннях від 03.05.2018.

У відповідності до протоколу випробувань від 24.05.2018, які були проведені ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» (на підставі листа оперативного управління ГУ ДФС від 04.05.2018 № 19509/23-00-21-06-07) встановлено, що обєктом випробувань була прозора рідина з характерним запахом спирту в кількості 0,5 літра (одна прозора скляна пляшка обємом 0,5 літра з етикеткою «Горілка Чиста Сльоза» ТМ «Златогор», яку закручено металевим ковпачком червоного кольору).

Тобто, можна дійти висновку, що акт зняття залишків ТМЦ від 03.05.2018, в частині предметів, які вилучались у позивача під час перевірки суперечить інформації протоколу випробувань від 24.05.2018 щодо предмету, який був наданий для перевірки, оскільки під час перевірки у ФОП ОСОБА_1 вилучили ємності обємом 5 та 2,4 літра, а для перевірки була надана одна прозора скляна пляшка обємом 0,5 літра з етикеткою «Горілка Чиста Сльоза» ТМ «Златогор».

В даному випадку можна дійти висновку, що походження предмету дослідження, яке 24.05.2018 було проведено ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор», є невідомим, оскільки ні акт перевірки позивача від 14.05.2018 №38/23-00-40-0224/НОМЕР_1 ні акт зняття залишків ТМЦ від 03.05.2018 не містять жодної інформації відносно скляної пляшки обємом 0,5 літра з етикеткою «Горілка Чиста Сльоза» ТМ «Златогор», яка закручена металевим ковпачком червоного кольору.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що для випробування був надісланий зразок рідини з характерним запахом спирту саме той, який був вилучений у субєкта господарювання у відповідності до акту від 03.05.2018.

Натомість, вказане твердження представника ГУ ДФС у Черкаські області суд розцінює критично, оскільки матеріали справи не містять жодного на те підтверджуючого доказу, як то відповідного акту про переливання вилучених залишків у іншу тару для направлення її на дослідження. Не зміг надати представник відповідача відповідних пояснень відносно того, що у позивача були виявлені та вилучені дві ємності різних обємів - 5 та 2,4 літра (з рідинами, які мають характерних запах спирту), а на дослідження надіслана лише одна пляшка 0,5 літра.

Таким чином, дослідження матеріалів справи, з урахуванням встановлених обставин, а також аналіз положень чинного законодавства дають суду підстави дійти висновку, що дослідження прозорої рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі обємом 5 та 2,4 літра, які були вилучені у позивача під час проведення фактичної перевірки її діяльності проведено не було, в звязку з чим відсутні підстави вважати, що ФОП ОСОБА_1 були порушені положення ч.1 ст.9, абз.13 ч.1 ст.11 та ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а тому відсутні підстави для застосування до останньої штрафних (фінансових) санкцій передбачених абз.16 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР, що є наслідком для скасування оскаржуваних ППР.

В позовній заяві ФОП ОСОБА_1 зазначила, що фактична перевірка її діяльності була проведена податковим органом з грубим порушенням процедури, яка визначена вимогами ПК України. В даному випадку суд не надає їм правової оцінки, з урахуванням висновків встановлених в ході розгляду справи про відсутність в діях ФОП ОСОБА_1 інкримінованих їй порушень.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень ч.2 ст.77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що під час вчинення дій, з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги ФОП ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 04.06.2018 № 000864057 про застосування до ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) штрафних санкцій в розмірі 6 800,00грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 04.06.2018 № 000874057 про застосування до ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) штрафних санкцій в розмірі 17 000,00грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 04.06.2018 № 000884057 про застосування до ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) штрафних санкцій в розмірі 17 000,00грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 04.06.2018 № 000894057 про застосування до ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) штрафних санкцій в розмірі 17 000,00грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений нею судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2018