Справа № 500/2484/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2484/18

27 грудня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДФС у Тернопільській області з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 1896056,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно довідки про наявність податкового боргу. ОСОБА_1 мас заборгованість перед бюджетом та державними цільовими фондами по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі - 1 896 056,47грн. (основний платіж - 1 088 316,62 грн.; штрафна санкція 548 306,90 грн.; пеня - 259 432,89грн.).

Даний борг відповідачем добровільно не сплачений, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

19 листопада 2018 року Тернопільським окружним адміністративним судом зроблено запит щодо доступу до персональних даних Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області.

22 листопада 2018 року через канцелярію суду надійшла відповідь із фактичним місцем проживання відповідача, а саме: 46027, вул. Виговського,13/39, м. Тернопіль, Тернопільська область.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року прийнято до провадження та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 11 грудня 2018 року о 11:00 год. Даною ухвалою відповідачу у справі встановлено 15-денний термін для подання відзиву з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

11 грудня 2018 року в судовому засіданні судовий розгляд справи відкладено на 27 грудня 2018 року о 09:30 год., у зв'язку із неявкою відповідача.

Станом на день розгляду справи відповідачем не подано відзив на адміністративний позов.

У відповідності до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства ( надалі КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні, призначене на 27 грудня 2018 року о 09:30 год., представник позивача просив закрити підготовче провадження по справі та перейти до розгляду справи по суті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечує проти розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання, призначене на 27 грудня 2018 року о 09:30 год. повторно не прибула, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомила.

У відповідності до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (дата народження - 01.09.1974 року) перебуває на податковому обліку в Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків.

Згідно довідки про наявність податкового боргу, ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом та державними цільовими фондами по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі - 1 896 056,47грн. (основний платіж - 1 088 316.62 грн.; штрафна санкція 548 306,90 грн.; пеня - 259 432,89грн.).

Разом з тим, заборгованість по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, виникла в результаті несплати узгодженого грошового зобов'язання нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 23.04.2014 року винесеного на підставі Акта перевірки від 12.03.2014 року №1397/19-18-17-01/НОМЕР_1, яким встановлено факт заниження чистого (оподатковуваного) доходу на загальну суму 6 450 669 грн., в т.ч.,- за 2012 рік у сумі - 2945057,52 грн. та за 2013 рік в сумі - 3 505 611,69 грн.

Як видно з матеріалів справи, зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржене відповідачем в судовому порядку. Так, правомірність податкового повідомлення-рішення № від 23.04.2014 року підтверджено рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду, а саме: постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 року №876/1842/16 (819/1103/14-а) апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області - задоволено. Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2014 року у справі №819/1103/14-а скасовано та прийнято нову, якою відмовлено в задоволенні позову.

Згідно п.56.11. ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Виконанням податкового обов'язку згідно п. 38.1 ст. 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Виникнення га існування такого податкового боргу також підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: випискою з інтегрованої картки платника податку та розрахунком суми боргу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідачу виставлялась та була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкова вимога №8422-17 від 12.07.2016 року. З часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

У відповідності до пп. 133.1.1. п. 133.1 ст.133 ПК України, платниками податку на прибуток підприємств є суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу (пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПК України)

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В пункті 57.3 статті 57 Податкового кодексу України зазначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення. крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Кодексу після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Кодексу).

Тобто, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такий платник після фактичного погашення податкового боргу повинен сплатити пеню у розмірі, який залежить від періоду прострочення.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Виходячи з норм статті 95 Податкового кодексу України податкова заборгованість платників податків стягується органами державної податкової служби на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у податкового органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Стаття 102 ПК України, яка носить спеціальний характер по відношенню до статті 122 КАС України, передбачає, що позовні вимоги контролюючого органу, пов'язані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні пред'являтися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

У відповідності до ч. ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про наявність боргу у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відповідачем не надано, а судом не здобуто, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно ч.2 ст.139 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, дата народження - 01.09.1974 року, місце проживання: 46027, вул. Виговського,13/39, м. Тернопіль, Тернопільська область) податковий борг по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі - 1 896 056 (один мільйон вісімсот дев'яносто шість тисяч п'ятдесят шість) грн. 47 коп. на р/р 9002, код банку одержувача 37977726, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код бюджетної кваліфікації 11010500.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.

копія вірна

Суддя