Справа № 805/3999/18-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 р. м. Чернівці Справа № 805/3999/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веселка літа" про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 30.05.2018 р. звернувся із зазначеним позовом до суду, в якому просив зупинити видаткові операції на розрахункових рахунках ТОВ Веселка Літа.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що станом на 04.04.2018 р. за ТОВ Веселка Літа обліковується податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 1033740,89 грн, який виник з причини не сплати донарахованих сум за податковими повідомленнями-рішеннями № від 15.12.2017 р., № від 18.12.2017 р. та № від 09.01.2018 р. та нарахованої пені. Вказував, що 18.01.2018 р. ним прийнято рішення про опис майна у податкову заставу платника податків №12. Позивач зазначав, що 04.04.2018 р. ним складено акт про обстеження місцезнаходження платника податків б/н.; про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу б/н; про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим б/н, у зв'язку із ненаданням ТОВ Веселка Літа документів про складання акта опису майна у податкову заставу.

Посилаючись на п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України позивач вказував, що у зв'язку із не поданням відповідачем документів необхідних для опису майна у податкову заставу у нього виникло право звернутись до суду з позовом про зупинення видаткових операцій на розрахункових рахунках платника.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Веселка літа" своїм правом передбаченим ст. 162 КАС України на надання відзиву на адміністративний позов не скористався, хоча належним чином повідомлений про відкриття провадження у даній справі.

У відповідності до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2018 р. відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 р. адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веселка літа" про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків передано для розгляду до Чернівецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.07.2018 р. прийнято адміністративну справу до свого провадження. Справу призначено до спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі на 20 вересня 2018 року.

11.09.2018 р. від представника Головного управління ДФС у Донецькій області надійшло до суду клопотання, в якому просив: порушити перед ОСОБА_1 управлінням ДФС у Чернівецькій області питання щодо згоди на заміну первинного позивача належним позивачем по справі №805/3999/18-а; замінити неналежного позивача по справі № 805/3999/18-а ОСОБА_1 управління ДФС у Донецькій області на належного ОСОБА_1 управління ДФС у Чернівецькій області. За наслідками розгляду вказаного клопотання, ухвалою суду від 20.09.2018 р. замінено первинного позивача ОСОБА_1 управління ДФС у Донецькій області на належного ОСОБА_1 управління ДФС у Чернівецькій області. Розгляд справи призначено на 25.10.2018 р.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Брезіної Т.М. у період з 22 по 25.10.2018 р. у відпустці, судове засідання призначене на 25.10.2018 р. по даній справі було знято з розгляду. Розгляд справи призначено на 04.12.2018 р.

В судовому засіданні, призначеному на 04.12.2018 р. представник позивача підтримав позов у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляд справи за адресою внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується довідкою Укрпошти від 21.11.2018 р. Згідно вказаної довідки рекомендоване поштове відправлення адресоване відповідачу повернуто до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 8 та 11 ст. 126 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Після з'ясування обставин справи та дослідження доказів, представником позивача в судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 194 КАС України подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі. При цьому вказував, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст. ст. 126, 194, 205 та 251 КАС України, суд вважає, що подання до суду представником позивача заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження, а також неприбуття без поважних причин відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи по суті.

Оцінивши повідомлені представником позивача справи обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення і приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю "Веселка літа" є юридичною особою, зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 26.04.2017 р. взяте на облік Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області (а.с. 49-54).

Судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг на суму 1033740,89 грн, який виник на підставі наступних податкових повідомлень-рішень:

- № від 15.12.2017 р., прийнятого на підставі акта від 27.10.2017 р. №108/05-99-43-03, згідно якого за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 5794719,40 грн до відповідача застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі 579471,96 грн; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 2266037,72 грн до відповідача застосовано штраф в розмірі 20 % у сумі 453207,55 грн. Загальна сума штрафу становить 1032679,51 грн.

- № від 18.12.2017 р., прийнятого на підставі акта від 02.11.2017 р. №136/05-99-43-03, згідно якого до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн.

- № від 09.01.2018 р. прийнятого на підставі акта від 27.11.2017 р. №211/05-99-43-03, згідно якого до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн.

У зв'язку з несплатою грошових зобов'язань, визначених у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях відповідачеві нараховано пеню в сумі 41,38 грн.

Згідно розрахунку податкового боргу по Товариству з обмеженою відповідальністю "Веселка літа" () з ПДВ станом на 04.04.2018 р. та згідно відомостей облікової картки платника податків загальна сума заборгованості становить 1033740,89 грн.

Листом №268-43/10/85-99-43-22-12 від 16.01.2018 р. заступник начальника-начальник Костянтинівсько- Дружківського управління ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_2 звернувся до позивача із листом, в якому повідомив, що станом на 16.01.2018 р. по Товариству обліковується податковий борг на загальну суму 2010,00 грн з ПДВ. Відповідач повідомив, що на підставі ст. 59 Податкового кодексу України (далі- кодекс) на адресу підприємства була виставлена податкова вимога №268-43 від 16.01.2018 р.

Вказував, що відповідно до п. 89.2 ст. 89 Кодексу право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Згідно з п. 89.3 ст. 89 Кодексу, п. 3 Розділу ІІІ Порядку призначення та звільнення податкового керуючого з визначенням його функцій та повноважень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 25.05.2017 р. №529, відповідач пропонував позивачу протягом 3-х днів з дати отримання цього листа надати перелік ліквідного майна, залишкова, балансова вартість відповідає сумі податкового боргу та яке можливо використати як джерело суму погашення податкового боргу, а також правоустановлюючі та облікові документи на таке майно.

Разом із цим відповідач послався на п. 89.4. ст. 89 Кодексу, яким визначено, що у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу (а.с. 9).

18.01.2018 р. заступником начальника-начальник Костянтинівсько-Дружківського управління ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_2 прийнято рішення про опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) товариства з обмеженою відповідальністю "Веселка літа" у податкову заставу №12, а у разі, якщо на момент складання акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша за суму податкового боргу - також того майна, право власності на яке він набуде у майбутньому. (а.с. 10).

04.04.2018 р. відповідачем проведено обстеження місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Веселка літа" (місцезнаходження згідно з даними єдиного державного реєстру та/або місця здійснення діяльності).

Так виходом за адресою вул. Білоусова, б.2, м. Костянтинівка, Донецька область, 85114 встановлено, що отримати документи для здійснення опису майна ТОВ "Веселка літа" () у податкову заставу, провести огляд приміщення в якому розташоване вказане підприємство з метою виявлення майна для здійснення його опису у податкову заставу та провести опис майна ТОВ "Веселка літа" () у податкову заставу безпосередньо за адресою вказаного підприємства не виявилось можливим, так як встановити місцезнаходження ТОВ "Веселка літа" () не вдалось. За вказаною адресою знаходиться будівля зачиненого торгівельного павільйону, без ознак здійснення торгової діяльності. Будь-які вивіски на фасаді будівлі щодо розташування ТОВ "Веселка літа" () у будівлі за цією адресою відсутні. Встановити керівників та інших посадових осіб ТОВ "Веселка літа" () не виявилось можливим. (а.с. 11).

04.04.2018 р. відповідачем складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, яким підтверджено, що ТОВ "Веселка літа" за наявності законодавчих підстав не надавав документи, необхідні для опису майна у податкову заставу (а.с. 12).

В той же день, відповідачем складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуюючим ОСОБА_3 №б/н, визначених Податковим кодексом України, зокрема: за наявності законодавчих підстав не надано документи у строк протягом трьох днів з дня отримання листа від 16.01.2018 р. №268-43/10/85-99-43-22-12 документів для складання акту опису майна у податкову заставу (а.с. 13).

У зв'язку із тим, що відповідачем не надано документів для опису майна в податкову заставу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755-VI (далі ПУ України).

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно п.п.19 1.1.2 п. 19 1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19 - 3 цього Кодексу, зокрема: контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів;

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, позивачем сформовано та направлено на адресу відповідача (вул. Театральна, буд. 1, м. Костянтинівка, Донецька область, 85114) податкову вимогу форми "Ю" №268-43 від 16.01.2018 р. (а.с. 7).

Вказану вимогу відповідач отримав 04.02.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 8)

На момент утворення заборгованості зазначена податкова вимога не була відкликана.

Відповідно до п.58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення № від 15.12.2017 р.; № від 18.12.2017 р.; № від 09.01.2018 р. направлялися на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Станом на день розгляду даної справи вказані податкові повідомлення-рішення не оскаржувались, доказів їх оскарження в судовому чи в адміністративному порядку відповідачем не надано.

Таким чином, судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість по податку на додану вартість на загальну суму 1033740,89 грн.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Виникнення права податкової застави визначено ст. 89 ПК України.

Відповідно до п.п. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно п. 89.2 ст. 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Пунктом 89.3 ст. 89 ПК України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

З системного аналізу вказаних норм видно, що право податкової застави виникає з дня виникнення податкового боргу у разі несплати у строки, встановлені ПК України, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом. Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису, до якого включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг, яке складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг по податку на додану вартість на суму 1033740,89 грн. У зв'язку із не сплатою вказаного боргу, 18.01.2018 р. позивачем прийнято рішення про опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) Товариства з обмеженою відповідальністю "Веселка літа" у податкову заставу №12.

Як зазначалось вище, рішення про опис майна пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Вказане рішення направлено на адресу відповідача, що підтверджується описом вкладення у рекомендоване відправлення. (а.с. 7).

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що з метою виявлення майна для здійснення його опису у податкову заставу та проведення опису майна ТОВ "Веселка літа" у податкову заставу, 04.04.2018 р. податковим керуючим ОСОБА_3 здійснено вихід за адресою вул. Білоусова, б.2, м. Костянтинівка, Донецька область, 85114, про що складено акт обстеження місцезнаходження платника податків.

Згідно вказаного акту провести огляд приміщення в якому розташоване вказане підприємство з метою виявлення майна для здійснення його опису у податкову заставу та провести опис майна ТОВ "Веселка літа" у податкову заставу безпосередньо за адресою вказаного підприємства не виявилось можливим, так як встановити місцезнаходження ТОВ "Веселка літа" не вдалось. За вказаною адресою знаходиться будівля зачиненого торгівельного павільйону, без ознак здійснення торгової діяльності. Будь-які вивіски на фасаді будівлі щодо розташування ТОВ "Веселка літа" у будівлі за цією адресою відсутні. Встановити керівників та інших посадових осіб ТОВ "Веселка літа" не виявилось можливим.

Отже, огляд приміщення ТОВ "Веселка літа" позивачем не проводився через те, що ТОВ "Веселка літа" за адресою вул. Білоусова, б.2, м. Костянтинівка, Донецька область, 85114 не знаходиться.

Абзацом 1 п. 89.4 ст. 89 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

З аналізу вказаної норми вбачається, що податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу тільки у двох випадках: якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису.

Відповідно до п. 91.4 ст. 91 ПК України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Тобто, у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень.

04.04.2018 р. відповідачем складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу та акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим, якими підтверджено, що платник податків за наявності законодавчих підстав не надавав документи, необхідні для опису майна у податкову заставу.

Проте, беручи до уваги те, що огляд приміщення ТОВ "Веселка літа" не проводився через неможливість встановлення місцезнаходження ТОВ "Веселка літа" , то суд приходить до висновку, що наведене не свідчить про недопуск відповідачем податкового керуючого для опису майна, так і не свідчить про ненадання відповідачем документів для опису майна у податкову заставу, а в подальшому й для складання акта опису майна у податкову заставу.

Відтак, суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття акта про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу та акта про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 04.04.2018 р.

Щодо вимоги про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Згідно п.п. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Пунктом 89.4 ст. 89 ПК України визначено, що контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Згідно п. 91.4 ст. 91 ПК України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Із системного аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що законодавцем визначено можливість застосування до платників податку такий захід як зупинення видаткових операцій на рахунках платника, водночас законодавцем не визначено, що відсутність (не знаходження) платника податків за своїм місцезнаходженням є підставою для його застосування.

Таким чином, на підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про про зупинення видаткових операцій на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Веселка літа" є безпідставною та необґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб'єктом владних повноважень не доведено суду правомірність заявлених вимог, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Згідно з вимогами статей 132-143 КАС України суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 управління ДФС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, );

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Веселка літа" (58000, м. Чернівці, вул. Руська, будинок 1А, ).

Суддя Т.М. Брезіна