Справа № 264/6656/18
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/6656/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Матвєєвої Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 17 листопада 2018 року серії ВР № 0795208, винесеної поліцейським 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки винесена при відсутності будь-яких доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні, містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце. Зокрема вказав, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України, а саме за проїзд перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору. Заперечував факт порушення правил дорожнього руху, наголошував на тому, що жодних доказів з боку працівника ДПП на підтвердження скоєння правопорушень не надано. Вважав, що відповідач перевищив свої службові повноваження при складанні постанови та просив визнати його дії незаконними.

Позивач в судове засідання не зявився, просив проводити розгляд справи без його присутності.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив, в якому зазначив про законність своїх дій, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме, керуючи транспортним засобом «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_1 на вул. Набережній у районі будинку 18 в м.Маріуполі ОСОБА_1. порушив вимоги п.8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України та здійснив проїзд перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору. За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Оскільки обидві сторони у справі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, та в судове засідання не зявилися особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 17 листопада 2018 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ 737383 поліцейським 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 17 листопада 2018 року о 14.55 год., керуючи автомобілем НОМЕР_2 на вул. Набережній, 18 в м.Маріуполі, здійснив проїзд перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у проїзді перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - субєкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Правилами дорожнього руху України зазначено про наступне.

Пункт 8.7.3«г» ПДР. Жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пункт 8.10 ПДР. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пункт 8.11 ПДР. Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2018 року (справа №552/5623/16-а, провадження №К/9901/2929/18).

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Представником відповідача надано оптичний диск, з відеозапису від 17.11.2018 року, який міститься на ньому, вбачається, що автомобіль НОМЕР_2 здійснював рух по вул. Набережній м.Маріуполя та був зупинений працівниками поліції за здійснення проїзду на жовтий сигнал світлофору. Проте вказаний відеозапис не містить доказів того, що водій вказаного автомобілю мав можливість зупинити транспортний засіб на стоп-лінії, не вдаючись до екстреного гальмування або створив загрозу дорожнього руху.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не було, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Щодо визнання дій посадової особи інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 незаконними, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст. ст. 2, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 17 листопада 2018 року серії ЕАВ №737383 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Ю. О. Матвєєва