Справа № 203/3616/18
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3616/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що постановою відповідача серії ЕАВ №641146 від 04.10.2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., за фактом порушення вимог п.15.4 ПДР України. Посилаючись на те, що він припинив рух через технічний стан автомобіля, незаконне винесення постанови на місці вчинення правопорушення, позбавлення можливості скористатись правами, передбаченими ст.268 КУпАП, позивач просив суд скасувати постанову від 04.10.2018 року.

В наданому позові позивач також просив розглядати справу без його участі.

Відповідач за викликами до суду повторно не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Відзиву на позов не надав.

Представник третьої особи в наданих письмових поясненнях та клопотанні заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на правомірність винесення оскаржуваної постанови. Розгляд справи просив провести за його відсутності.

З урахуванням зазначеного та положень ч.3 ст.194, ст.205, ч.4 ст.229, ч.3 ст.268 КАС України, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, поясненнях третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою відповідача від 04.10.2018 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., за фактом порушення вимог п.15.4 ПДР України, а саме: здійснення стоянки транспортного засобу в другому ряді.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Пунктом 15.4 ПДР України встановлено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,2,5 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Поряд з цим, вказане не звільняє позивача у відповідності до ч.1 ст.77 КАС України від обовязку доведення належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх доводів та заявлених позовних вимог.

З представленого суду відеозапису вбачається факт здійснення позивачем зупинки в другому ряду проїзної частини, поруч із припаркованими в першому ряду транспортними засобами, що є порушенням вимог п.15.4 ПДР України та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Вказаний відеозапис відповідає критеріям ст.251 КУпАП, ст.ст.72-75 КАС України, містить інформацію про обставини вчиненого правопорушення, а тому приймається судом в якості належного та допустимого доказу.

Крім того, з оглянутого судом відеозапису вбачається, що після зупинки із включеною аварійною сигналізацію, позивач продовжив рух на транспортному засобі, вимкнувши аварійну сигналізацію. Хоча, відповідно до вимог пп.«в» п.9.9 ПДР України за наявності технічної несправності повинен був рухатись із включеною аварійною сигналізацією.

З огляду на це доводи позивача про здійснення вимушеної зупинки через технічний стан транспортного засобу суд вважає надуманими, останні будь-якими доказами не доведені, а сам факт включення аварійної сигналізації не є свідченням несправності транспортного засобу та вимушеної зупинки, як про це зазначає позивач.

Згідно приписів пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст.ст.258,276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст.276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Проте, законом України від 14.07.2015 року №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Таким чином, доводи позивача, із посиланням на рішення Конституційного Суду України щодо незаконності розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, також є безпідставними та відхиляються судом.

При цьому суд враховує. що позивач не був позбавлений можливості скористатись правовою допомогою та захистити свої права шляхом оскарження постанови до суду, яке ним і було реалізовано.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваної постанови та про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.2,5,6,9,72-78,241-248,194,205,229,250,268,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2018 року.

Суддя С.Ю.Казак