Справа № 520/8770/18
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 р. № 520/8770/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( вул. Велика Васильківська, буд.74, оф.40,Київ 150,03150) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , в якому просить суд:

- визнати з 01.05.2016 року по 28.02.2017 року та з 01.05.2018 року бездіяльність та рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) протиправними та дискримінаційними;

- зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області виплатити заборгованість з несплаченої пенсії з 01.05.2016 року по 28.02.2017 року, поновити виплату пенсії та виплатити з 01.03.2016 року виниклу заборгованість з несплаченої пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), а також виплатити з 01.06.2016 року компенсацію за втрату частини доходів, нараховану по місяць, в якому буде провадитися виплата заборгованості з несплаченої пенсії;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області подати до суду у встановлений судом строк з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років. У зв'язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в місці проживання позивач був змушений покинути своє постійне місце проживання та переїхати до Харківської області, де і став на облік як внутрішньо переміщена особа. Позивачем зазначено, що відповідачем призупинено безпідставно виплату пенсії, вважає такі дії незаконними, оскільки вони порушують його право на пенсійне забезпечення.

На виконання ухвали представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він адміністративний позов не визнав, зазначив, що відсутні підстави для поновлення пенсійних виплат, оскільки поновлення соціальних виплат здійснюється на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" Додатково зазначив, що вимога про зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів є необгрунтованою та передчасною.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Луганській області, отримував пенсію за вислугу років по лінії МНС.

11.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії. До заяви надав копії паспорту, ідентифікаційного коду, пенсійного посвідчення, та реквізити рахунку в «Ощадбанку».

З 01.09.2014 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Харківській області. Пенсія виплачується на підставі електронної пенсійної справи.

З 01.05.2016 року виплату пенсії було припинено до зясування у звязку із закінченням строку реєстрації місця перебування за довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 15.10.2015 № НОМЕР_2 .

17.10.2016 року від Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 від 19.09.2016 про поновлення виплати пенсії та копії документів, зокрема, копія довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 19.09.2016 року №.

17.10.2016 року Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області на виконання п.14 та п.7 постанови КМУ від 08.06.2016 № 365 направило на розгляд Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат до УСЗН Чугуївської міської ради Харківської області список на отримання інформації для відновлення пенсії внутрішньо переміщеній особі по лінії ДСНС України на ОСОБА_1

19.01.2017 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області надійшов витяг з протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 13.01.2017 № 39, яким відмовлено у виплаті пенсії ОСОБА_1

22.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою про поновлення виплати пенсії та надав нову довідку від 19.08.2017 № 5529 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

22.08.2017 року ГУ ПФУ в Харківській області на виконання п.14 та п.7 постанови КМУ від 08.06.2016 № 365 направило на розгляд Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат до УСЗН Чугуївської міської ради Харківської області список на отримання Інформації для відновлення пенсії внутрішньо переміщеній особі по лінії ДСНС України на ОСОБА_1

14.09.2017 року на адресу ГУ ПФУ в Харківській області надійшов витяг з протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 12.09.2017 № 77, яким вирішено відновити виплату пенсії ОСОБА_1 На підставі зазначеного протоколу виплату пенсії позивачу було відновлено з 01.04.2018 року.

З 01.05.2018 року виплату пенсії позивачу призупинено у звязку з надходженням інформації (в електронному вигляді) від Мінфіну України, що за даними списку верифікації ОСОБА_1 перетнув кордон.

18.05.2018 ГУ ПФУ в Харківській області у звязку з призупиненням виплати пенсій відповідно до пп.2 п.4 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 № 365 та на підставі п.5 вищевказаного Порядку направило на розгляд Комісії з питань здійснення контролю за проведенням соціальних виплат до УСЗН Чугуївської міської ради Харківської області список внутрішньо переміщених осіб, до якого включено ОСОБА_1

20.07.2018 року на адресу ГУ ПФУ в Харківській області надійшов витяг з протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 13.07.2018 № 124, яким відмовлено у виплаті пенсії ОСОБА_1

Вважаючи протиправними дії відповідача позивач звернувся до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів.

Дана справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 805/402/18 (Пз/9901/20/18).

Статті 19, 22,46 Конституції України передбачають, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (надалі по тексту - Закон № 1058-IV).

Відповідно до положень ч.3 ст.4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Питання виплати пенсій врегульовані положеннями ст.47 Закону №1058-IV, якою визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Вищезазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд зазначає, що виплата пенсії позивачу неодноразово призупинялася у зв`язку з закінченням строку реєстрації місця перебування особи за довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України від 15.10.2015 року № НОМЕР_2 та на підставі витягу з протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 13.07.2017 року № 39.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. (ст. 46 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що припинення виплати пенсії позивачу здійснено не у спосіб, передбачений Законом № 1058-IV, а з точки зору положень ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності, і таке втручання не було законним, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Аналогічну правову позицію було висловлено Верховним Судом у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №805/402/18 від 03.05.2018 р. (провадження № Пз/9901/20/18).

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати» підприємства, установи, організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у. тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати» компенсація громадянами втрати чистини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом, а саме з 01 січня 2001 року. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таким умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів; 2) порушення встановлених строків їх виплати; 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з вимогами ст. 2, 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому.

Виходячи зі змісту ст. 3 КАС України судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи.

Враховуючи, що вказана позовна вимога спрямована на майбутнє, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Прохання позивача в частині зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення не є позовною вимогою і обов'язком суду, враховуючи положення ст. 382 КАС України.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з підстав викладених вище.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2016 року по 28.02.2017 року та з 01.05.2018 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області поновити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) нарахування та виплату пенсії з 01.05.2016р., виплатити заборгованість з несплаченої пенсії з 01.05.2016 року.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.