Справа № 1140/2235/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

04 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 1140/2235/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року (головуючий суддя Пасічник Ю.П.)

у справі № 1140/2235/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якому просив:

визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018, розташованої на території Кіровоградської області, Компаніївського району, Виноградівської сільської ради, викладену у листі від 01 серпня 2018 року за № З-9250/0-5297/0/17-18;

зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, з урахуванням висновків суду по справі, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018, розташованої на території Кіровоградської області, Компаніївського району, Виноградівської сільської ради, та прийняти законне та обґрунтоване рішення

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати звіт про виконання судового рішення протягом 15 днів з дня набрання законної сили рішенням суду;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою отримання у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, позивач звернувся до відповідача з заявою (клопотанням) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки, розташованої на території Кіровоградської області, Компаніївського району, Виноградівської сільської ради, яка перебуває в оренді гр.ОСОБА_2, згідно договору оренди землі.

Незважаючи на те, що позивачем виконано усі вимоги передбачені законом для отримання такого дозволу, відповідачем протиправно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що за встановлених судом обставин земельна ділянка, стосовно якої позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення її у власність для ведення фермерського господарства, перебуває в оренді у третій особі згідно належним чином укладеного та зареєстрованого договору оренди землі. Застосовуючи положення ч.5 ст.116 ЗК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів розірвання чи припинення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018 від 30 квітня 2009 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, у задоволенні позову відмовити.

Позивач зазначає, що висновок суду про необхідність розірвання чи припинення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018, є протиправним, оскільки у такому випадку відсутні гарантії, що Головним управлінням з Держгеокадастру у Кіровоградській області за рахунок такої ділянки буде надано позивачеві дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Окремої уваги заслуговує той факт, що позивач претендує не на всю земельну ділянку, яка перебуває в оренді ОСОБА_2, а лише на частину у розмірі земельної частки (паю) - 5,45 га, в той час, як загальна площа земельної ділянки становить 29,82 га. Припинення права оренди на частину земельної ділянки (припинення договору оренди в частині), чинним законодавством не передбачено.

Питання про припинення права користування (оренди) земельною ділянкою, за рахунок якої відводиться земельна ділянка меншого розміру у власність, має бути вирішено на етапі затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу такої земельної ділянки у власність зацікавленій особі, що і передбачено ч.5 ст.116 Земельного кодексу України. Крім того, ч.6 ст.118 Земельного кодексу України спеціально передбачає під час подання заяви на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою - надання погодження землекористувача у випадку, якщо земельна ділянка перебуває у користуванні (оренді) іншої особи. Таке погодження отримано позивачем у ОСОБА_2, подано відповідачеві під час подання документів на отримання дозволу та також представлено до суду при поданні позовної заяви.

Суд першої інстанції у даній справі помилково застосував норму матеріального права, яка не підлягала застосуванню, ч.5 ст.116 Земельного кодексу України та помилково не застосував норму матеріального права, яка підлягала застосуванню, - ч. 7 ст.118 Земельного кодексу України.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою від 03.07.2018, в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018, розташованої на території Кіровоградської області, Компаніївського району, Виноградівської сільської ради.

До вказаної заяви додано: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, погодження землекористувача ОСОБА_2, копію паспорту, ідентифікаційного номера, документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, копію свідоцтва про одруження, довідку про розмір середньої частки (паю) по Виноградівській сільській раді, довідку про відсутність на земельній ділянці нерухомого майна, довідку про відсутність у власності земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Листом від 01.08.2018 №З-9250/0-5297/0/17-18 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовило позивачеві в задоволенні заяви, повідомивши про відсутність правових підстав у наданні дозволу у звязку з відсутністю інформації, що підтверджує членство у сільськогосподарському підприємстві.

ОСОБА_1, вважаючи протиправною таку відмову ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність означеної вище земельної ділянки, звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає за необхідне зазначити наступне.

Спірним в межах даної справи є питання правомірності відмови відповідача у наданні позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства з тих підстав, що відповідачем не підтверджено його членство у сільськогосподарському підприємстві.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції фактично обставин, що мають значення для справи, не зясував, втім встановив відсутність правових підстав для надання позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою за інших обставин, які не були покладені відповідачем в основу відмови, викладеній в листі від 01.08.2018 №З-9250/0-5297/0/17-18.

За правилами ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, для отримання у власність бажаної земельної ділянки для ведення, зокрема, фермерського господарства, громадянам необхідно насамперед звернутись з заявою до відповідних органів для отримання дозволу цих органів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому отримання такого дозволу не означає обовязкове позитивне вирішення питання про надання певної земельної ділянки у власність, оскільки право на земельну ділянку у громадян виникає на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання її у власність, а не на підставі рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За своєю суттю рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням уповноваженого органу про надання права власності на відповідну земельну ділянку, а лише надає можливість розробки технічної документації на цю земельну ділянку як необхідної умови для вирішення питання щодо передачі земельної ділянки у власність зацікавленій особі.

У наданні такого дозволу громадянину може бути відмовлено виключно з підстав, зазначених у ч.7 ст.118 ЗК України, а саме: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Одночасно, відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім Земельного кодексу України, Законом України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України.

У таких правовідносинах Закон № 973-IV є спеціальним нормативно-правовим актом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону № 973-IV фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст.8 Закону № 973-IV).

За правилами ст.7 Закону № 973-IV в редакції на час звернення позивача із заявою 03.07.2018 1. надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Отже надання (передача) земельних ділянок громадянам у власність із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства відбувається за загальним порядком відповідно до ст.118 ЗК України, який не встановлює такої умови надання громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства як членство у сільськогосподарському підприємстві, як то зазначено відповідачем у листі від 01.08.2018 №З-9250/0-5297/0/17-18.

Таким чином наведені відповідачем обставини є такими, що не підпадають під визначені ч.7 ст.118 ЗК України підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, внаслідок чого відмова відповідача, оформлена означеним вище листом, є протиправною.

Окрім того, дослідивши надану відповідачем відповідь у листі від 01.08.2018 №З-9250/0-5297/0/17-18, апеляційний суд доходить висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не розглянуло заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 03.07.2018 у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобовязання відповідача повторно розглянути подану позивачем заяву також підлягають задоволенню.

Суд зауважує, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

При цьому суд зазначає, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, що вказані у листі від 01.08.2018, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у справі № 1140/2235/18 скасувати, прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018, розташованої на території Кіровоградської області, Компаніївського району, Виноградівської сільської ради, викладену у листі від 01 серпня 2018 року за № З-9250/0-5297/0/17-18.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018, розташованої на території Кіровоградської області, Компаніївського району, Виноградівської сільської ради.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко