Справа № 813/454/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2237/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Карп`як О.О., м. Львів, повний текст судового рішення складено 10.09.2018 року) у справі №813/454/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним наказу, поновлення на військовій службі,-

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 адміністративно-господарської діяльності) від 16.11.2017 № 252 Про накладення дисциплінарного стягнення на солдата ОСОБА_1 . Визнати протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 по особовому складу від 17.11.2017 №111-РС в частині звільнення з військової служби в запас солдата ОСОБА_1 водія розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 . Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на військовій службі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказів, поновлення на роботі - відмовлено. Судові витрати стягненню не підлягають.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що відповідно до п. 228-1 Положення звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмови від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, або на підставі письмового наказу - до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану військової дисципліни в МОУ, чи після попередження про неповну службову відповідність, він не виправив своєї поведінки і це не відіграло своєї ролі. Апелянт зазначає, що протягом останніх 12 місяців (з 17.11.2016 по 17.11.2017) він не притягався двічі до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення. Також апелянт звертає увагу на те, що з оцінною карткою (службовою характеристикою) командування (безпосередній командир) його не ознайомили, на засіданні атестаційної комісії не розглядався та всупереч п. 12.7 Інструкції бесіда з питань звільнення з позивачем не проводилася.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу зареєстрований за вх. №К-2613/18 від 30.11.2018 року в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що наведені позивачем у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з серпня 2015 року проходив військову службу в Збройних Силах України до вересня 2016 - за призовом під час мобілізації, на особливий період, в подальшому - за контрактом.

Станом на листопад 2017 року позивач проходив службу на посаді старшого водія розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 в м. Попасна Луганської області.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 252 від 16.11.2017 року Про накладення дисциплінарного стягнення на солдата ОСОБА_1 за неналежне виконання абзацу 10 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, а саме: не виявлення поваги до командирів начальників) і старших за військовим званням старшому водію розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення Сувора догана.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 179 від 10.08.2017 року Про накладення дисциплінарного стягнення на солдата ОСОБА_1 за неналежне виконання абзацу 10 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, за грубе порушення правил носіння військової форми одягу, незважаючи на те, що до всього особового складу частини постійно доводяться вимоги щодо порядку та правил носіння військової форми одягу, старшому водію 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 на солдата ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення Сувора догана.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17 листопада 2017 року № 357 згідно підпункту и пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і в військову службу, пункту 228і Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17 листопада 2017 року № 111 -РС, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту в особливий період позивача звільнено з військової служби в запас.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 194 від 01.09.2017 року Про накладення дисциплінарного стягнення на солдата ОСОБА_1 за порушення вимог ст. ст. 11,49,56 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та вимоги статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України, за вчинення правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172 КУпАП Виконання службових обов`язків перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, старшому водію 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 на солдата ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення Сувора догана.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV(далі Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Згідно із статтею 13 Статуту військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту).

Згідно із статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів визначені в Дисциплінарному статуті Збройних Сил України, затвердженому Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п. в статті 49 Дисциплінарного статуту на солдатів (матросів) (крім військовослужбовців строкової військової служби), може бути накладене таке стягнення, як сувора догана.

З матеріалів справи видно, що до даного військовослужбовця протягом останніх 12 місяців двічі застосовувались дисциплінарні стягнення на підставі письмових наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2017 року № 179, 01.09.2017 року № 194 та 16.11.2017 року № 252 за порушення військової дисципліни.

Також, судом встановлено, що позивач притягався до адміністративної відповідальності за вчинення військових адміністративних правопорушень, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 29.08.2017 року №102 та постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 28.09.2017 року у справі №423/2752/17.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що доводи позивача, що Апеляційним судом Луганської області скасовано постанову Попаснянського районного Луганської області від 24.11.2017 року у справі № 423/3393/17, якою ОСОБА_1 притягнуто адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є необґрунтованими, оскільки вказаною постановою не спростовано факт перебування позивача 17.11.2017 року у стані алкогольного сп`яніння, а лише констатовано, що на момент такої події позивач не являвся суб`єктом правопорушення передбаченого ст. .172-20 КУпАПу зв`язку із тим, що того ж дня позивача звільнено у запас.

Більше того, вказані події не слугували підставою для прийняття наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності чи оскаржуваного наказу про звільнення.

Всі дисциплінарні та адміністративні стягнення враховуються для оцінки стану дисципліни в Міністерстві оборони України відповідно до Інструкції про порядок надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 28.07.2016 № 388.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент звільнення з військової служби ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_1 в повному складі виконувала завдання за призначенням в зоні проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та продовжує виконувати по теперішній час.

Факт залучення до Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та виконання завдань за призначенням підтверджується витягом з бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 № 11-ОВ, в якому зазначено: військовій частині НОМЕР_1 здійснити завантаження озброєння та військової техніки на військовий ешелон №7. Час завантаження 17 липня 2017 року. Місце розвантаження місто Бахмут, Донецька область (АТО).

Пунктами 7.1;7.5 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170, процес атестування військовослужбовців передбачає проведення комплексного та періодичного оцінювання військовослужбовців.

В особливий період оцінювання проводиться в кінці календарного року після завершення виконання завдань за призначенням та перебуваючи в пункті постійної дислокації.

Суд першої інстанції зазначив, що при звільненні ОСОБА_1 не застосовувалася вимога пункту 12.4 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170, якою передбачено, що звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється за підсумками атестування (оцінювання), тому посилання апелянта на те, що бесіда з питань звільнення з позивачем не проводилась, засідання атестаційної комісії не було, з оцінною карткою позивача не знайомили спростовується вказаними вище нормами.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, в тому числі, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (стаття 84 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 85 Дисциплінарного статуту під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Судом першої інстанції зазначено, що Додатком 12 до Інструкції про надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28.07.2016 № 388, визначено Перелік порушень військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану військової дисципліни.

Пунктом 2 вказаного Переліку визначено, що порушенням військової дисципліни є розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів військовослужбовцем на території військових частин (військових об`єктів) або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби (поява на території військової частини) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Суд першої інстанції не взяв до уваги покликання позивача на те, що на позивача не накладалися стягнення за порушення військової дисципліни, перелік яких визначено наказом МОУ від 22.03.2012 № 160, оскільки відповідно до пункту и частини шостої обов`язок контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Взявши до уваги викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі №813/454/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
І. В. Глушко
Повний текст постанови складений 27 грудня 2018 року.