Справа № 0440/7241/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року Справа № 0440/7241/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
27.09.2018 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (надалі - відповідач), в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви від 20.11.2018 р., позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 14.08.2018 р., а саме:
В обґрунтування позовних вимог вказано, що отримане позивачем у спадщина майно підпадає під нульову ставку оподаткування, проте вона була позбавлена можливості надати викласти свої заперечення, надати необхідні довідки, документи, оскільки акт перевірки за наслідками якого винесені податкові повідомлення-рішення надано не було.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №0440/7241/18 передана судді Віхровій В.С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 р. уточнену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження з викликом сторін на 10.12.2018 р. о 10:00 год.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.
05.12.2018 р. через канцелярію до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого суд повідомлено, що згідно отриманих податковим органом відомостей центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів із сум доходу у вигляді успадкованого майна, отриманого фізичною особою ОСОБА_2 (ОСОБА_1) у розмірі 105810,00 грн. податок на доходи з фізичних осіб не нараховувався та до бюджету на надходив.
У судове засідання 10.12.2018 р. відповідач не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
За таких обставин, враховуючи законодавчо визначені гарантії щодо розгляду справи належним судом у розумний строк, а також те, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи у письмовому провадженні, право на яке передбачено ст.205 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
На підставі п.п.19-1.1.1 п. 19-1 1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового Кодексу України податковим органом проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.
В ході здійснення аналізу податкової інформації та відповідно п. 74.1, п. 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України встановлено, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у періоді з 01.07.2016 р. по 30.09.2016 р. фізичною особою ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) отримано дохід в розмірі 105810,00 грн., в результаті прийняття у спадщину майна від фізичної особи, що не є членом сім 'ї першого ступеня споріднення (ознака доходу 114).
За результатами перевірки встановлені порушення:
п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2016 рік;
п.п.164.2.10 п.164.2 ст.164, п.п.174.2.2 п.174.2, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168 та з урахуванням п.167.2 ст.167 Податкового кодексу України у зв'язку з отриманням доходу, у вигляді вартості успадкованого майна, отриманого від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 5290,50 грн.;
п.п.1.2, п.п.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України зв'язку з отриманням доходу, у вигляді вартості успадкованого майна, отриманого від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення, в результаті чого донараховано військовий збір за 2016 рік в розмірі 1587,15 грн.
За результатами перевірки податковим органом винесені наступні податкові повідомлення-рішення:
Таким чином, предметом спору у даній справі є донарахування податковим органом сум податкових зобов'язань з податку на доходу з фізичних осіб у зв'язку із отриманням позивачем спадщини.
Пунктом 15.1 ст. 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Згідно пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
Відповідно до пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.
Згідно із приписами пункту 174.6 статті 174 Податкового кодексу України об'єкти дарування, зазначені в пункту 174.1 цієї статті, подаровані платнику податку іншою фізичною особою, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.
Доходи у вигляді дарунка, нараховані (виплачені, надані) платнику податку юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, оподатковуються на загальних підставах, передбачених цим розділом для оподаткування додаткового блага.
Пунктом 174.3 статті 174 ПК України визначено, що особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.
Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначаються в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов'язані сплатити податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини або в сільських населених пунктах - до оформлення уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об'єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Новоселівською сільською радою Широківського району Дніпропетровської області серії НОМЕР_2 від 13.08.1960 р. (актовий запис № 49) батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
27.10.1980 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірваний (свідоцтво про розірвання шлюбу Довгинцівський відділ ЗАЦС м. Кривий Ріг серії НОМЕР_3, актовий запис №171). Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища колишньому чоловікові - ОСОБА_4, колишній дружині- ОСОБА_1.
11.01.1991 р. ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 (свідоцтво відділу ЗАЦС Саксаганського РВК м. Кривого Рогу серії НОМЕР_4, актовий запис №7). Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові -ОСОБА_6, дружині - ОСОБА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_9 померла (свідоцтво про смерть Саксаганського відділу ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровської області серії НОМЕР_5, актовий запис №1863).
27.02.1982 р. позивач уклала шлюб з ОСОБА_10 (свідоцтво відділу ЗАГС Березовського міськвиконкому Кемеровської області серії НОМЕР_6). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - ОСОБА_10, дружині - ОСОБА_1
07.03.2017 р. шлюб між чоловіком ОСОБА_10 і ОСОБА_3 (позивачем) розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу, видане Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області серії НОМЕР_7, актовий запис №10). Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоєні прізвища ОСОБА_3 та ОСОБА_5.
02.07.2016 р. державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - двокімнатну квартиру загальної площею 50,3 кв. м., житлової площею 27,5 кв. м., що розташована на дев'ятому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Вартість спадкового майна становила 105810,00 грн.
У свідоцтві про право на спадщину зазначено, що від сплати державного мита звільнено на підставі п. 16 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» від 21.01.1993 р. Згідно даного пункту особа звільняється від сплати державного мита за видачу свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок, що належала спадкодавцеві на праві приватної власності, так як я проживала в цьому будинку/квартирі протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця.
Ставки податку на доходи фізичних осіб, за якими оподатковуються об'єкти спадщини, передбачено пунктами 174.2 та 174.6 статі 174 Податкового кодексу України.
Відповідно до пп. 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України об'єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою у разі, якщо успадковуються членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, якими, згідно Податкового кодексу України, вважаються батьки фізичної особи, чоловік та дружина, діти, у тому числі усиновлені згідно підпункту 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.
Згідно п.174.2 ст.174 Кодексу № 2755 визначені об'єкти спадщини, які оподатковуються за нульовою ставкою:
а) вартість власності, що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення;
б)вартість власності, зазначеної в підпунктах "а", "б", "ґ" пункту 174.1 цієї статті, що успадковується особою, яка є інвалідом І групи або має статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, та вартість власності, зазначеної в підпунктах "а", "б" пункту 174.1, що успадковуються дитиною-інвалідом;
в)грошові заощадження, поміщені до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери (облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські зобов'язання СРСР, сертифікати Ощадного банку СРСР) та грошові заощадження громадян України, поміщені в установи Ощадного банку України та колишнього Укрдержсграху протягом 1992 - 1994 років, погашення яких не відбулося, що успадковуються будь-яким спадкоємцем.
Згідно п.п. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 ПК України за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, оподатковується вартість будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.
Відповідно до пп.174.2.3 п.174.2 ст. 174 ПК України за ставкою, визначеною у пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу, для будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцем від спадкодавця-нерезидента, та для будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцем-нерезидентом від спадкодавця-резидента.
Згідно до п. 167.2 ст.167 ПК України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених розділом IV.
Підпунктом 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 ПК України визначено, що платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
Відповідно до п.174.3 ст.174 ПК України особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, і зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов'язані сплатити податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини та спадкоємців, які отримали у спадщину об'єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини.
Згідно з пп. 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 ПК України членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.
Відповідно до п. 176.1 ст. 176 Кодексу №2755 платники податку зобов'язані:
а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію;
в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.
Також, нормою пункту 179.1 статті 179 ПК України визначено, що платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що спадкове майно було набуте позивачем після смерті її матері - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за заповітом, як членом сім'ї першого ступеня споріднення, а тому вартість цього майна оподатковується за нульовою ставкою.
За таких обставин, донарахування податку з доходів фізичних осіб спірним податковим повідомленням - рішенням та застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України є безпідставним.
Крім того, суд визнає також неправомірним застосування до позивача штрафу на підставі абзацу другого п. 120.1 ст. 120 ПК України в сумі 170, 00 грн. спірним податковим повідомленням - рішенням, оскільки в силу п. 174.3 з урахуванням положень п. 174.6 ст. 174 ПК України при оподаткування вартості дарунка за нульовою ставкою обов'язку надавати декларацію про доходи та сплачувати дохід, не виникає.
Решта доводів висновків суду по суті спору не спростовує.
При цьому судом враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку необхідність визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.
На підставі ч. 1 ст. 139 ПК України суд присуджує на користь позивача понесені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити;
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 14.08.2018 р.:
Стягнути за рахунок бюджетних Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова

Рішення не набрало законної сили 10.12.18

Суддя В.С. Віхрова

З оригіналом згідно

Помічник судді Ю.Ю.Ковтун