Справа № 826/2997/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2997/18 Головуючий у І інстанції - Аблов Є.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційні скарги Національного музею історії України та ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Національного музею історії України, ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Сіволіна Михайла Юрійовича, треті особи: Релігійна громада Української православної Церкви Десятинний храм Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Міністерство культури України про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Національний музей історії України та ОСОБА_2 звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України та Державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Сіволіна Михайла Юрійовича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Релігійна громада Української православної Церкви Десятинний храм Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Міністерство культури України, в якому просили визнати протиправними та скасувати рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

13 листопада 2018 року в судовому засіданні суду першої інстанції представником Релігійної громади Української православної Церкви Десятинний храм Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва заявлено клопотання про зупинення провадження у справі № 826/2997/18 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 826/16437/18 за позовом Релігійної громади Української православної Церкви Десятинний храм Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва до Міністерства юстиції України в особі заступника Міністра юстиції з питань державної реєстрації Сукманової Олени Валеріївни про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року клопотання Релігійної громади Української православної Церкви Десятинний храм Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва про зупинення провадження в адміністративній справі № 826/2997/18 задоволено.

Зупинено провадження в адміністративній справі № 826/2997/18 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 826/16437/18.

Зобов'язано учасників справи повідомити суд про обставини, до настання яких зупинено провадження в адміністративній справі № 826/2997/18.

В апеляційній скарзі Національний музей історії України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, Національний музей історії України зазначає, що відсутність повноважень у заступника Міністра юстиції України встановлювати порушення у діях державного реєстратора (предмет справи № 826/16437/18), не впливають на встановлення судом неправомірності рішення Відповідача про державну реєстрацію прав та обтяжень на нерухоме майно (предмет справи № 826/2997/18). Національний музей історії України вважає, що суд першої інстанції має можливість встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі № 826/2997/18 без висновків суду по справі № 826/16437/18.

Також, ОСОБА_2 не погоджуючись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про зупинення провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зокрема, ОСОБА_2 зазначає, що обставини, які є підставою позову у цій справі № 826/2997/18, що стосуються правомірності рішення та запису державного реєстратора станом на момент їх вчинення, не є предметом дослідження в іншій справі № 826/16437/18 та рішення суду у справі № 826/16437/18 безпосередньо не впливає на рішення спору у справі № 826/2997/18. Крім того, безпідставне зупинення провадження у справі порушує право ОСОБА_2 на справедливий суд.

Учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що в межах адміністративної справи № 826/2997/18 підлягає дослідженню факт наявності повноважень у заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації Сукманової Олени Валеріївни встановлювати наявність порушень державним реєстратором положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю (літ.Р), каплицю, загальною площею 133,2 кв.м за адресою: Київ, вул. Володимирська, 2-Р. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених статтею 236 КАС України, для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 826/16437/18, оскільки наслідки розгляду її по суті прямо впливають на правильність вирішення по суті спору в межах адміністративної справи № 826/2997/18.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Ця підстава виникає в процесі тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження з підстав, передбачених цією нормою, допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо, тобто коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі та рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи № 826/2997/18, Національний музей історії України, ОСОБА_2 звернулись до суду із адміністративним позовом, у якому просять скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.07.2013 року (індексний № 4268791) та запис про право власності (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, номер запису про право власності: 1788799) державний реєстратор - Сіволін Михайло Юрійович, підстава - рішення Шевченківського району суду міста Києва від 15.02.2012 року на нежитлову будівлю (літ. "Р"), каплиця, загальною площею 133,2 кв. м на вул. Володимирській, 2, власник: Релігійна громада Української Православної Церкви Десятинний храм Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва.

Отже, спір у цій справі виник щодо правомірності державної реєстрації на нежитлову будівлю (літ. "Р"), каплицю, загальною площею 133,2 кв. м на вул. Володимирській, 2, власник: Релігійна громада Української Православної Церкви Десятинний храм Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва.

Як зазначив суд першої інстанції підставою для зупинення є те, що в межах адміністративної справи № 826/2997/18 буде встановлено факт наявності повноважень у заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації Сукманової Олени Валеріївни встановлювати наявність порушень державним реєстратором положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю (літ.Р), каплицю, загальною площею 133,2 кв.м за адресою: Київ, вул. Володимирська, 2-Р.

Колегія суддів не може погодитися із тим, що за вказаних судом першої інстанції обставин наявна об'єктивна неможливість розгляду справи, і зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відсутність повноважень у заступника Міністра юстиції України встановлювати порушення у діях державного реєстратора (справ № 826/16437/18), не впливає на встановлення судом першої інстанції неправомірності рішення та запису Державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Сіволіна Михайла Юрійовича про державну реєстрацію прав та обтяжень на нерухоме майно у даній справі.

Суд першої інстанції неправильно зупинив провадження у цій справі, оскільки у своїй ухвалі він не навів жодного доказу, відсутність якого не дозволяє встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у цій справі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

У зв'язку з тривалим розглядом справи судом може бути порушене право сторін на своєчасне вирішення даної справи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 826/2997/18 до набрання законної сили судовим рішення у справі № 826/16437/18.

За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки доводи апеляційних скарг спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 236, 241, 242, 243, 308, 310, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Національного музею історії України та ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 27.12.2018 року.