Справа № 460/3163/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
27 грудня 2018 року м. Рівне№460/3163/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринець Д.Є., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2
до Володимирецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області , Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,-
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, Володимирецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій.
Пунктами 1- 3 та 6 частини 1 статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.
Так, перевіряючи на виконання положень ч.1 ст.171 КАС України даний позов, суддею встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.160 - 161 КАС України з огляду на наступне.
Згідно з ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Всупереч викладеному позивачі не подають суду документа про сплату судового збору або клопотання про звільнення від його сплати. Вважають, що звільнені від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).
У зв'язку з вищевикладеним суд зазначає, що Законом №3674-VI визначено правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Так, статтею 1 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.
Згідно зі статтею 2 Закону №3674-VI, платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.
Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).
Відтак, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.
При цьому, статтею 5 Закону №3674-VI регламентовано вичерпний перелік субєктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг та за видачу судами документів.
Так, пунктом 7 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.
Тобто, громадяни, які звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, звільняються від сплати судового збору лише у випадках, передбачених законодавством щодо такого звернення.
Чинним законодавством України не передбачено звільнення батьків від сплати судового збору за подання до суду позову в інтересах неповнолітньої дитини.
Більше того, статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Інших підстав для звільнення від сплати судового збору у поданій позовній заяві не зазначено.
Таким чином, посилання позивачів на п.7 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI є безпідставним та необґрунтованим, оскільки вони не належать до тих платників судового збору, які звільняються від його сплати, а тому слід зазначити наступне.
Позивачі звертаються до суду з позовом про визнання протиправною відмови Володимирецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області у видачі їх сину паспорта громадянина України у формі книжечки та зобов'язання вчинення дій щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки та зобов'язання Управління ДМС в Рівненській області у подальшому здійснити паспортний облік громадянина ОСОБА_2 згідно із Положенням про паспорт громадянина України, а саме виключно за прізвищем, іменем та по батькові, датою народження та місцем реєстрації, що є 2ма вимами немайнового характеру.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI встановлено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 №2246-VIII встановлено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу для працездатних осіб в розрахунку на місяць станом на 1 січня 2018 року становить 1762,00 грн.
Відтак, розмір судового збору за подання позивачем адміністративного позову немайнового характеру становить 1409,60 грн. (704,8 х 2).
Частиною 7 ст. 6 Закону №3674-VI встановлено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
Крім того, частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень (ч.2 ст.5 КАС України).
Позивачі звертаються до адміністративного суду з позовною вимогою про зобов'язання Управління ДМС в Рівненській області у подальшому здійснити паспортний облік громадянина ОСОБА_2 згідно із Положенням про паспорт громадянина України, а саме: виключно за прізвищем, іменем та по батькові, датою народження та місцем реєстрації.
Суд зазначає, що позивачами обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки аналіз положень статті 5 КАС України дає підстави для висновку про те, що позовній вимозі про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії передує позовна вимога про визнання його рішення (дій, бездіяльності) протиправними.
Разом з тим, не заявляючи в позовній заяві вимоги про визнання рішення (дій, бездіяльності) відповідача протиправними позивачі не дають можливості суду встановити чи були порушені права, свободи або законні інтереси ОСОБА_2; ким та яким чином таке порушення вчинене, яке саме право, свобода або законний інтерес ОСОБА_2 підлягають захисту і в який спосіб.
Таким чином, дана позовна вимога не відповідає змісту вимог, з якими позивачам надано право звертатися до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів. Тобто сформована без врахування положень ст.5 КАС України.
Відтак, у позовній заяві позивачі мають одночасно зазначати вимоги про визнання рішення (дій, бездіяльності) субєкта владних повноважень протиправним та зобовязання вчинення певних дії, оскільки згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, позов слід залишити без руху та запропонувати позивачам у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду документа про сплату судового збору в сумі 1409,60 грн. з урахуванням вимог частини 7 ст. 6 Закону №3674-VI або доказів звільнення від оплати судовим збором на підставі Закону, а також уточнити позовну вимогу зобов'язального характеру пред'явлену до Управління ДМС України в Рівненській області.
Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Володимирецький районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області , Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Махаринець Д.Є.