Справа № 826/8441/17
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8441/17
УХВАЛА

20 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Файдюка В.В. Чаку Є.В. Борейка Д.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Глущенка Д.В. про відвід колегії суддів у справі за апеляційною скаргою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Всеукраїнської громадської організації "Спілка власників житла України" до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи - Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва", ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Всеукраїнська громадська організація "Спілка власників житла України" звернувся до суду з позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи - Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва", ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, в якому просив визнати протиправною бездіяльність, що полягає у затвердженні тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються підприємствами, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, без дотримання встановленого порядку; визнати протиправним та скасувати розпорядження № 668 від 06 червня 2017 року «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 668 від 06 червня 2017 року «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)». В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

20 грудня 2018 року у судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Глущенком Д.В. заявлено усне клопотання про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів Файдюка В.В. та Чаку Є.В., на підставі ч. 1 ст. 36 КАС України.

Даний відвід мотивовано тим, що колегія суддів безпідставно відмовила у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неявкою представника , а також з тих підстав, що він не ознайомився з рештою томів справи. Такі обставини створюють сумніви щодо незалежності, об'єктивності та упередженості вказаної колегії суддів під час розгляду апеляційної скарги Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви представника Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Глущенка Д.В. про відвід колегії суддів, заслухавши думку учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, колегія суддів вважає, що вказану заяву слід залишити без розгляду, з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 4 ст. 39 КАС України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, необхідно зазначити, що суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою.

З суб'єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об'єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

В силу ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Дане положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Як зазначалося, заява представника Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Глущенка Д.В. про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів Файдюка В.В. та Чаку Є.В., мотивована тим, що колегія суддів безпідставно відмовила у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неявкою їх четвертого представника та необізнаністю їх про більшу кількість томів справи..

При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу колегії суддів в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід складу суду не вбачається.

Прийняття суддею (судом) процесуальних дій, передбачених КАС України, під час апеляційного розгляду є здійснення судом правосуддя і не є підставою, що свідчить про упередженість суддів.

Згідно ч.4 ст.36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом, а не обов'язком суду.

Також, судова колегія зазначає, що, у зв'язку з тривалим розглядом справи, може бути порушене право сторін на своєчасне вирішення даної справи.

Колегія суддів зауважує, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 КАС України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 45 КАС України, суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини розуміє таке його використання, що спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, що суперечить принципу правової визначеності. Суд вказав, що «існує велика кількість змішування таких категорій як зловживання процесуальним правом і реалізація процесуальних прав». У ряді випадків ЄСПЛ наголосив, що подання до суду завідомо безпідставних позовів, оскарження судових рішень при повному усвідомленні їх правильності, порушення перед судом безцільних клопотань лише для затягування процесу, є зловживанням правом.

Крім того, колегія суддів враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України», відповідно до яких, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Так, у судовому засіданні 20 грудня 2018 року представнику Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Глущенку Д.В. відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, яке заявлено з тих підстав, що не з'явився четвертий представник відповідача.

Також, колегією суддів відмовлено представнику Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в задоволенні клопотання про ознайомлення з останніми томами справи, з тих підстав, що у відповідача - суб'єкта владних повноважень було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається в заяві представник Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Глущенко Д.В., свідчать про завідомо безпідставний та надуманий відвід, спрямований на затягування судового процесу, в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 45 КАС України, тобто є зловживанням заявником процесуальними правами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р.) виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про зловживання Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) наданим йому процесуальним правом заявляти відвід колегії суддів та наявність достатніх і необхідних правових підстав для залишення поданої ним заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 45, 243, 248, 310, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати зловживанням процесуальними правами та такими, що суперечать завданню адміністративного судочинства дії представника Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Глущенка Д.В. по заявленню завідомо безпідставного відводу суддям Шостого апеляційного адміністративного суду: судді-доповідачу Вівдиченко Т.Р., суддям - Файдюку В.В. та Чаку Є.В у справі №826/8441/17.

Заяву представника Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Глущенка Д.В. про відвід колегії суддів у складі: судді- доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів: Файдюка В.В. та Чаку Є.В. в адміністративній справі №826/8441/17 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Файдюк В.В. Чаку Є.В.
Повний текст ухвали виготовлено 22 грудня 2018 року