Справа № 760/12552/18
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1327/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

за участю секретаря - Каліщук М.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в залі суду в місті Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти 2-го батальйону 1-го полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шабаніної Ольги Сергіївни, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

11.05.2018 позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката ОСОБА_3 звернувсь до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно нього та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №993737 від 27.04.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн..

В обґрунтування вимог представник позивача зазначає, що 27.04.2018 відповідачем була складена постанова, відповідно до якої позивач, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ Е 250, д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку стоянку, не виконавши вимогу дорожнього знаку 5.38 з додатковою табличкою 7.17 «Місце для інвалідів», чим порушив 8.1 8.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Вважає дану постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР позивач не порушував, а відповідач при винесенні постанови порушив норми чинного законодавства.

Так, зазначає, що табличка 7.17 «Інваліди», яка була встановлена разом з дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки», на час винесення оскаржуваної постанови не відповідала встановленим нормам національного стандарту України.

Крім того, звертає увагу на те, що п. 8.1 ПДР, порушення якого ставиться в вину позивача, не містить будь-яких обмежень чи заборон, а тому він фактично не міг його порушити.

Також, посилається на те, що в оскаржуваній постанові відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, оскільки постанова виносилась за скороченою процедурою, то в ній обов'язково мають бути зазначені відомості про технічний засіб, яким було здійснено фото або відеозапис, т.я. це єдиний доказ по даній категорії справ, яким може бути підтверджено вчинення особою правопорушення, однак в оскаржуваній постанові такі відомості відсутні.

Відповідачем також під час розгляду справи не враховано пояснення позивача та пояснення свідків, що свідчить про протиправність дій відповідача та притягнення позивача до відповідальності без встановлення всіх обставин справи та відсутності будь-яких доказів вчинення ним правопорушення

А тому, з наведених підстав просить позов задовольнити, визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову по притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сторони в судове засідання не викликались.

У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідач відзив на позов до суду не направив, разом з тим, від представника Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання про залишення позову без розгляду посилаючись на те, позивач звернувсь до суду з позовом з пропуском встановленого законом строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ознайомившись з клопотанням, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає, т.я. позивач оскаржив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у встановлений законом 10-денний термін, оскільки, хоча позовна заява і надійшла до суду 11.05.2018, проте датована вона 07.05.2018 - останній день звернення до суду з позовом, і на відбитку штампу на поштовому конверті, в якому позовна заява надійшла до суду, теж стоїть дата 07.05.2018, що свідчить про те, що позивачем не були порушені строки звернення до суду з даним позовом.

Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.04.2018 за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9 інспектором роти 3 батальйону 2 полку 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Шабаніною О.С. винесено постанову серії НК № 993737, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 грн..

З постанови вбачається, що 26.04.2018 о 16 год. 40 хв. В м. Києві по вул. Свірстюка, 7-Б, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, здійснив зупинку стоянку не виконавши вимоги дорожнього знаку 5.38 з додатковою табличкою 7.17 «Місце для інвалідів», чим порушив п. 8.1 ПДР України.

Дана постанова винесена за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення за фактом порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п. 8.1. ПДР України. Згідно матеріалів справи, відповідачем не було складено за даним фактом протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, щ стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи

Однак, як зазначає позивач та вбачається з копії оскаржуваної постанови, відповідач при її складенні проігнорувала положення ст. 268 КУпАП, не врахувала пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та пояснення свідків, не заначила докази, які свідчать про вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

Крім того, з оскаржуваної постанови вбачається, що вона була винесена не на місці вчинення правопорушення, що дає підстави вважати, що відповідач не була очевидцем вчинення позивачем правопорушення, а інші докази цього в постанові відсутні, що свідчить про те, що відповідачем повно та всебічно не досліджувались всі обставини справи.

А тому, суд приходить до висновку, що в цій частині дії відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не відповідали вимогам закон, а тому є протиправними.

Як вбачається з постанови, серія НК № 993737 від 27.04.2018 в вину позивача ставиться невиконання вимог знаку 5.38 з допоміжною табличкою 7.17 та порушення п. 8.1 ПДР України, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 8.1. ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

З розділу 33 ПДР України слідує, що дорожній знак 5.38 «Місце для стоянки». Застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою «Р» та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою «Р» та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

Відповідно до п. 7.17 допоміжна табличка 2Особи з інвалідністю» означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

Частиною 5 ст. 122 КУпАП визначено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначає позивач, він 27.04.2018 ПДР України не порушував, а в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, більш того, звертає на себе вагу те, що місце вчинення правопорушення та місце складення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є різними, що свідчить про те, що відповідача, як зазначалося вище, не була свідком вчинення позивачем правопорушення, а тому не зрозуміло, на підставі чого вона дійшла висновку про наявність в його діях адміністративного правопорушення.

Посилань на будь-які інші докази вказана постанова також не містить.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідач обставин, на які посилається позивач не спростувала, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення суду не надала, хоча була обізнана про оскарження позивачем її рішення в судовому порядку, а тому суд вважає, що остання мала можливість реалізувати зазначене процесуальне право з метою виконання процесуального обов'язку покладеного на неї в силу ч. 2 ст. 77 КАС.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для визнання дій відповідача протиправними та скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 254, 256, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4-5, 7-10, 19, 205, 229, 241-244, 286, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /08130, Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Польова, 55, РНОКПП / до інспектора 3-ї роти 2-го батальйону 1-го полку Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шабаніної Ольги Сергіївни /03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9/ про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора 3-ї роти 2-го батальйону 1-го полку Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шабаніної Ольги Сергіївни під час складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову серії НК № 993737 від 27.04.2018, винесену інспектором 3-ї роти 2-го батальйону 1-го полку Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шабаніною Ольгою Сергіївною, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Повне судове рішення складено 28.12.2018.

Суддя В.В. Лазаренко