Справа № 0440/5230/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2018 року Справа № 0440/5230/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі -Чорній М.В.
представника позивача- ОСОБА_5.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Письменникової Галини Валеріївни про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-
Позивач звернулася до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просилавизнати протиправним рішення № 40460606 від 03.04.2018 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Письменникової Г.В. щодо відмови їй у державній реєстрації припинення обтяження за ухвалою Бабушкінського районного суду від 14.04.1995 року у справі № 2-22/1998;зобов'язати відповідача провести державну реєстрацію припинення арешту нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 5116645: невизначене майно, садовий будинок за адресою: АДРЕСА_3.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора їй відмовлено у припиненні обтяження - арешту №5116645 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (далі Реєстр), накладеного на невизначене майно, садовий будиночок за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Байкальська, ділянка 9. Позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки підставою вказаного обтяження в Реєстрі зазначено ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.04.1995 р. Але ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.03.1998 року справу №2-22/1998 провадженням було закрито та знято повністю арешт з майна. Таким чином, накладений арешт діє на все нерухоме майно позивача ОСОБА_1, зокрема, на квартиру де вона зареєстрована проживаючою, за адресою: АДРЕСА_1, що завдає істотної шкоди її охоронюваним законом правам, свободам та інтересам, адже, інших обтяжень позивач не мала.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та зазначив, що оскільки позивачем була надана державному реєстратору ухвала Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.03.1998р. у справі № 2-22/1998, саме на підтвердження повного зняття арешту, накладеного ухвалою судді від 14.04.1995р. у тій самій справі, що не оспорюється відповідачем Письменниковою Г.В.Адже, виключно ухвала Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.04.1995р. у цивільній справі № 2-22/1998 є підставою зазначеного вище обтяження нерухомого майна.
Додатково, це підтверджується листом Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03.03.2018р. про зняття арешту, накладеного ухвалою від 14.04.1995р. у цивільній справі № 2-22/1998; листом Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 29.03.2018 року, з якого вбачається, що виконавчі провадження стороною яких, виступає позивач не перебували на виконанні.Таким чином, відповідач не перевірила доводи ОСОБА_3, яка звернулась до неї з приводу невідповідності зареєстрованого об'єкта обтяження - резолютивній частині судового рішення від 14.04.1995 року, як підставі обтяження. А також, щодо неналежного суб'єкта проведення цієї реєстраційної дії, зазначеного, як Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, бо згідно листа цієї установи від 13.03.2018 року, останні не мали на то повноважень. Враховуючи викладене, позивач та її представник просили суд у задоволенні позову відмовити.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час його проведення повідомлялася належним чином. Відповідач надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, щопозивачем подано заяву на припинення арешту, де об'єктом обтяження зазначено «невизначене майно». Натомість зі змісту наданої ухвали вбачається необхідність припинення арешту на невизначене майно, а саме: садовий будинок в садовому товаристві "Металург" по АДРЕСА_7 в м.Дніпропетровську.Таким чином, вказані юридичні обставини та суперечності позбавили її як державного реєстратора, можливості вчинити дії спрямовані на проведення державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна. За таких обставин просив, відповідач просила суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстрованеобтяження - арешт № 5116645, накладене на невизначене майно, садовий будиночок за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Байкальська, ділянка 9.Підставою цього обтяженняє ухвала від 14.04.1995 року. Власник - позивач ОСОБА_1 Заявник - Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області.
На підставі вказаної ухвалиБабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.04.1995 року у справі № 2-22/1998, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2, садовий будиночок в садівничому товаристві АДРЕСА_6, гараж по АДРЕСА_5
Позивач 02.04.2018 року для державної реєстрації припинення обтяження - арешту нерухомо майна № 5116645 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна звернулася до відповідача. Разом із заявою позивач надала ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.03.1998 року по справі № 22/1998.
Так, своїм рішенням від 03.04.2018 року №40460606 відповідач відмовив у державній реєстрації обтяження - арешт нерухомого майна (припинення) на невизначене майно.
Правомірність та обґрунтованість рішення від 03.04.2018 року №40460606 є предметом позову, який подано на розгляд до суду.
Аналізуючи викладені обставини, суд приходить до наступного.
Повноваження органу державної реєстрації прав визначені статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до яких, в тому числі, належить проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.
Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
-відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
-відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;
- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, щомістяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;
-наявність обтяжень прав на нерухоме майно;
- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.
Так, державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідне рішення.
Частиною 2 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
В силу ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація виникнення та припинення обтяжень проводиться зокрема на підставі рішення суду, що набрало законної сили.
З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно звернулася до відповідача із заявою про припинення обтяження - арешту нерухомого майна № 5116645 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, до якої була додана ухвалаБабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.03.1998 року по справі №2-22/1998.
Зі змісту наданої ухвали вбачається необхідність припинення арешту, накладеного ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.1995 року, в тому числі на садовий будиночок в садовому товаристві "Металург" по АДРЕСА_7 в м.Дніпропетровську.
Проте, суд звертає увагу, що арешт нерухомого майна № 5116645 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна накладено на «невизначене майно, садовий будиночок за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №119490812 від 03.04.2018 року.
Відповідно до пункту 4 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Так, заявником подано заяву на припинення арешту, де об'єктом обтяження зазначено невизначене майно. Натомість зі змісту наданої ухвали від 19.03.1998 року вбачається необхідність припинення арешту на визначене майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_2, садовий будиночок в садівничому товаристві АДРЕСА_6, гараж по АДРЕСА_5
Суд приймає до уваги те, що чинне законодавство не включає до повноважень державного реєстратора перевірку доводів заявника з приводу невідповідності зареєстрованого об'єкта обтяження та встановлення факту належності або неналежності суб'єкта проведення реєстраційних дій.
Державний реєстратор зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та не має права перевищувати свої повноваження.
Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
В силу ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено протиправності дій відповідача під час винесення оскаржуваного рішення, а отже воно не підлягає скасуванню, оскільки винесене на підставі та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 287 КАС України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Письменникової Галини Валеріївни про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст складений 25.12.2018 року.

Суддя Кучма К.С.