Справа № 158/2672/18
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/2672/18
Провадження № 2-а/0158/131/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Корецької В.В.

при секретарі - Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

01.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22.10.2018 року згідно постанови серії ВР №223452 він був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 590 грн.

Позивач вважає, що постанова є необґрунтованою і незаконною та складена з порушенням норм КУпАП, оскільки не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи. Відповідач не дав можливості скористатись у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив вимоги законодавства щодо всебічного, повного з'ясування обставин справи, зокрема, вимоги ст. 251 КУпАП. Також позивач зазначив, що не скоював правопорушення, оскільки він є лише водієм, тобто його робота заключається лише в довезені працівників на об'єкт, на якому останні проводять відповідні роботи, а тому не може бути суб'єктом даного правопорушення.

З врахуванням наведеного просить постанову серії ВР №223152 від 22.10.2018 року по справі про адміністративне правопорушення як незаконну і необґрунтовану.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №223452 від 22.10.2018 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 590 грн. /а.с.3/

Позивач ОСОБА_1 не погодився з даною постановою і оскаржив її до суду.

Наведене свідчить про наявність публічно-правового спору з приводу рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення була винесена безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення,що відповідає ч. 2, 4, 5 ст. 258, 222 КУпАП.

Частиною 3 ст. 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, місць провадження робіт.

Разом з тим, ч. 3 ст. 140 КУпАП носить банкетний характер, однак як вбачається з постанови серії ВР №223452 від 22.10.2018 року, остання не містить посилання на відповідні нормативні акти, а лише зазначено про порушення п. 1.5 ПДР України.

Окрім того, згідно ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП відповідачем не доведено. Відповідач не надав суду належних та беззаперечних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив нормативи щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само не усунув після закінчення робіт перешкод і не привів автомобільну дорогу, вулицю, залізничний переїзд в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

За таких обставин, відповідачем не доведено, що у діях позивача 22.10.2018 року був наявний склад адміністративного правопорушення та наявна подія правопорушення.

Відповідач доводи позивача жодним чином не спростував, доказів, які б підтверджували обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надав.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги ст. 245 КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Сукупність викладеного в цілому не дає можливості суду зробити висновок про обґрунтованість притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 140 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини щодо відсутності доказів події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 223152 від 22.10.2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 140 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1, житель АДРЕСА_1.

Відповідач - Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, адреса: м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька