Справа № 2340/5057/18
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 грудня 2018 року справа № 2340/5057/18 м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гарань С.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, особи які можуть отримати статус відповідачів у справі - приватний виконавець ОСОБА_2 та Черкаська філія ДП «Сетам»,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 до суду надійшла заява про забезпечення позову (до подання позовної заяви) від ОСОБА_1.

У вказаній заяві заявник просив забезпечити позов (до розгляду справи по суті) шляхом:

- заборони вчиняти будь-які дії з майном ОСОБА_1, яке належить їй на праві приватної власності, а саме: з квартирою № 15 у будинку № 69 по бульвару Шевченка, що в м. Черкаси, яке зареєстроване у Державному реєстрі прав на нерухоме майно;

- зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса ОСОБА_3 № 25413 від 31.10.2017, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що на виконанні у приватного виконавця ОСОБА_2 перебуває виконавче провадження № 57761411 від 22.11.2018 за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 № 25413 від 31.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 3 891 896,78грн.

21.12.2018 заявник дізналась, що на її нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, що в м. Черкаси накладено арешт, проведено його оцінку та 26.12.2018 виставлено на прилюдні торги за ціною набагато меншою, ніж її реальна ринкова вартість.

Вважаючи, що приватний виконавець позбавив її можливості захищати свої інтереси щодо права власності на майно, оскільки жодних документів про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала, ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову вважає, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені вказаною статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку (ч.1 ст.151 КАС України).

Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям обґрунтованості, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу.

Виходячи із положень ч.1 ст.151 КАС України, суддя дійшов висновку, що підставами вжиття заходів забезпечення позову є:

- очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів;

- якщо для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, у будь-якому випадку забезпечення позову здійснюється з метою ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів особи, яка звернулась до суду чи має намір звернутись до суду.

Суд відзначає, що забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Так, проаналізувавши заяву про забезпечення позову та додані до неї докази в їх сукупності, а також надавши оцінку підставам з яких ОСОБА_1 просить забезпечити позов вищевказаним шляхом, судом не враховуються такі обґрунтування, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, і що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, а також що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи принцип співмірності та співвідношення прав, які просить захистити позивач, суд не вважає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При прийнятті такого рішення судом враховано, що у відповідності до протоколу № 377779 проведення електронних торгів ДП «Сетам» від 26.12.2018, торги за лотом № 319051 (квартира площею 30,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2) не відбулись, у звязку з відсутністю допущених учасників торгів, на даний час дата нового аукціону не визначена.

Більш того, суд до доводів заявника, викладених у заяві про забезпечення позову ставиться критично, позаяк оцінку спірним діям державного виконавця буде надана за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Водночас, суд вбачає за необхідне наголосити на тому, що порушене право заявника/позивача буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті.

Таким чином, подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а вжиттям таких заходів забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, без встановлення будь-яких обставин, дослідження доказів у судовому засіданні, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.М. Гарань