Справа № 820/792/18
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2018 року

м. Київ

справа №820/792/18

адміністративне провадження №К/9901/53545/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Ханової Р.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 (суддя - Панченко О.В.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 (судді - Подобайло З.Г., Григоров А.М., Тацій Л.В.) у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2) до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС) про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення,

У С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ГУ ДФС, у якому просив: скасувати податкове повідомлення-рішення Форми "Р" від 05.10.2017 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 17`624,93 грн; скасувати податкове повідомлення-рішення Форми "Р" від 05.10.2017 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на 19`583,75 грн; скасувати податкове повідомлення-рішення Форми "Р" від 05.10.2017 № про збільшення суми грошового зобов'язання (штрафні (фінансові) санкції) з військового збору на 1468,74 грн; скасувати податкове повідомлення-рішення Форми "ПС" від 05.10.2017 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн; скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 05.10.2017 № Ф- у розмірі 17`233,23 грн; скасувати рішення від 05.10.2017 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 1723,32 грн.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки податкової перевірки, за результатами якої були прийняті зазначені акти індивідуальної дії, є безпідставними, оскільки за результатами господарської діяльності правомірно сформував дані свого податкового обліку на підставі первинних бухгалтерських документів. Реальність господарських операцій із ТОВ "Трейдер Вікторі" також підтверджується обставинами подальшої реалізації придбаного товару у зазначеного контрагента - постачальника іншому контрагенту - ПАТ "Завод "Південкабель" та даними первинних бухгалтерських документів, які були складені у межах вказаних операцій і оформленні відповідно до вимог чинного законодавства.

Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 21.03.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018, позов задовольнив: скасував податкове повідомлення-рішення Форми "Р" від 05.10.2017 № , податкове повідомлення-рішення Форми "Р" від 05.10.2017 № , податкове повідомлення-рішення Форми "Р" від 05.10.2017 № , податкове повідомлення-рішення Форми "ПС" від 05.10.2017 № , вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 05.10.2017 № Ф- у розмірі 17`233,23 грн, рішення від 05.10.2017 № ; присудив на користь позивача з ГУ ДФС витрати щодо сплати судового збору в розмірі 704,81 грн.

Судові рішення вмотивовані висновком про правомірність формування позивачем податкового кредиту та складу витрат на підставі розрахунків, проведених за наслідками господарських операцій з контрагентом (ТОВ "Трейдер Вікторі"), оскільки позивач надав усі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю вказаного контрагента, які фактично підтверджують реальне здійснення правочину і досягнення позивачем законної мети його здійснення - придбання на підставі цивільно-правових угод товарів для здійснення господарської діяльності.

ГУ ДФС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення і прийняти нове судове рішення, яким у позові відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач зазначає, що суди залишили поза увагою обставини, встановлені у ході податкової перевірки про те, що первинні документи ТОВ "Трейдер Вікторі", які стали підставою для формування позивачем даних свого податкового обліку, підписані від імені особи, яка заперечує свою участь у створенні та фінансово - господарської діяльності цього суб'єкта господарювання. Також скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій, скасувавши податкове повідомлення-рішення Форми "ПС" від 05.10.2017 № , взагалі не дослідили обставини, що стали підставою для застосування до позивача фінансових санкцій, а саме відсутність під час перевірки книги обліку доходів і витрат, обов'язок ведення якої передбачений пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України.

Верховний Суд ухвалою від 06.08.2018 відкрив касаційне провадження у цій справі.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення як безпідставну та зазначає, що відповідальності за порушення правил оподаткування та ведення господарської діяльності, негативні наслідки можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі, та позивача - у відзиві на касаційну скаргу, та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Суди попередніх інстанцій встановили, що підставою для прийняття податкових повідомлень - рішень, вимоги та рішення, з приводу правомірності яких виник спір, став висновок, викладений в акті від 15.08.2017 № 9878/20-40-13-15/НОМЕР_6 про результати документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016. Згідно з висновком цього акту позивач порушив підпункти 16.1.2, 16.1.12 пункту 16.1 статті 16, пункти 44.3 статті 44, пункт 176.1 статті 176, пункт 177.2, підпункт 177.4.1 пункту 177.4, підпункт 177.5.3 пункту 177.5, пункт 177.10 статті 177, пункти 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, абз. 1 пункту 2 статті 7, пункту 2 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", що призвело до заниження ПДВ за листопад 2016 року на 15`667,00 грн, податку на доходи за 2016 рік на 14`099,94 грн, суми страхових внесків від суми чистого доходу за 2016 рік на 17`233,23 грн, ненарахування та перерахування військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік у сумі 1174,99 грн.

Такі порушення полягали у формуванні позивачем даних свого податкового обліку за наслідками операцій із придбання товару (пиловник хвойний, сосна, будівельні матеріали) у ТОВ "Трейдер Вікторі" на підставі договору від 07.11.2016 № 17, які, на думку податкового органу, є безтоварними.

Такий висновок контролюючого органу вмотивований тим, що за результатами заходів податкового контролю встановлено, що ТОВ "Трейдер Вікторі" має ознаки фіктивного підприємництва, оскільки відсутні достатні матеріально-технічні та трудові ресурси для здійснення відповідної господарської діяльності, а директор і бухгалтер в одній особі - гр. ОСОБА_3 цього товариства заперечує свою причетність до його створення та фінансово-господарської діяльності, відповідно первинні документи, на підставі яких позивач сформував свої витрати, підписані від імені цього товариства неналежною особою.

Також на момент здійснення перевірки платник податків не надав книгу обліку доходів і витрат, обов'язок щодо ведення якої фізичною особою - підприємцем передбачений пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України (у редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Пунктом 177.2 статті 177 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг) (пункт 177.3 статті 177 ПК України).

Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV; далі - Закон № 996-XIV).

Згідно із частинами 1, 2 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Згідно з положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз наведених норм ПК України свідчить, що у податковому обліку господарські операції та витрати за ними мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесення витрат. Податковий кредит має бути обов'язково підтверджений податковою накладною.

Згідно із пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 201.2 статті 201 ПК України).

На виконання вказаної норми ПК України Міністерство фінансів України наказом від 31.12.2015 N 1307 затвердило форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної (у редакції чинній на час заповнення податкових накладних у спірних правовідносинах; далі - Порядок).

Згідно з пунктом 1 Порядку податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена в цьому пункті.

Наведене дає підстави для висновку, що підписані невідомими особами документи не можуть бути підставою для формування платниками податків своїх даних податкового обліку за наявності фактів, що ставлять під сумнів реальність надання послуг та поставки товарів; за відсутності інших достатніх та належних доказів, які б підтверджували реальне здійснення господарських операцій, на підставі яких задекларовано податковий кредит та валові витрати за спірними господарськими операціями, самі по собі податкові накладні не підтверджують право платника на їх формування.

У ході розгляду справи суди попередніх інстанцій встановили, що висновки податкового органу про безтоварність операцій із ТОВ "Трейдер Вікторі" зроблені в тому числі на підставі інформації, отриманої від ОУ ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідно до якої засновник, керівник та головний бухгалтер ТОВ "Трейдер Вікторі" гр. ОСОБА_3 заперечує свою участь у реєстрації та фінансово-господарської діяльності цього товариства.

Отже, оскільки у справі, яка розглядається, містяться відомості, що гр. ОСОБА_3 засновник та директор ТОВ "Трейдер Вікторі" заперечує свою участь у створенні та фінансово - господарської діяльності вказаного товариства, то перевірка та встановлення такої обставини має значення для правильного вирішення спору.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не перевірили такі фактичні дані.

Крім того, суди не надали оцінки фактичним обставинам щодо порушення позивачем пункту 177.10 статті 177 ПК України внаслідок відсутності книги обліку доходів і витрат під час перевірки, що стали підставою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення Форми "ПС" від 05.10.2017 № .

Враховуючи вказане, висновок судів про задоволення позовних вимог є передчасним і не може вважатися обґрунтованим.

З огляду на викладене, порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права унеможливлюють висновок щодо правильності вирішення спору, а відтак у відповідності до статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалені у справі судові рішення підлягають з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 скасувати повністю і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду