Справа № 803/834/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3234/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Обрізка І.М.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Телфорт» на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року про залишення позову без розгляду, постановлену суддею Волдінер Ф.А., м. Луцьк, у справі за позовом Приватного підприємства «Телфорт» до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

07.05.2018 року позивач - Приватне підприємство «Телфорт» звернулося до суду з позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача №4 від 26.04.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 651940,00 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року позов залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що представник позивача без поважних причин двічі не прибув в судові засідання, а саме: 02.10.2018 року та 17.10.2018 року, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце їх проведення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її постановленою з порушенням норм процесуального права, Приватне підприємство «Телфорт» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що позивач не був належним чином повідомлений про призначення судового засідання у даній справі на 17.10.2018 року. Крім того, судом першої інстанції було проігноровано той факт, що по 30.10.2018 року керівник позивача перебував у довготривалому відрядженні, про що суду було достеменно відомо і що фактично не позбавляло суд призначити судове засідання після 30.10.2018 року.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.313 КАС України.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з правил, встановлених ч.5 ст.205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.

Аналогічне положення закріплено також у п.4 ч.1 ст.240 КАС України, яким передбачено, що суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, істотною умовою для ухвалення процесуального рішення про залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття, належним чином повідомленого позивача у судове засідання без поважних причин.

Неприбуття в судове засідання позивача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивача належним чином повідомлено, а також сторонами не було заявлено підставне клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд такої без їх участі.

Згідно оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, позовну заяву Приватного підприємства «Телфорт» залишено без розгляду у зв'язку із неявкою позивача без поважних причин у судові засідання, призначені на 02.10.2018 року та 17.10.2018 року.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у матеріалах справи є заява Приватного підприємства «Телфорт» від 28.09.2018 року (надійшла на адресу суду 01.10.2018 року) про відкладення проведення підготовчого засідання, призначеного на 02.10.2018 року, у зв'язку з тим, що директор ОСОБА_2. з 01.10.2018 в строк на 30 днів перебуває у відрядженні у м. Києві, а інші уповноваженні представники у підприємства відсутні. Вказане підтверджується долученим до заяви наказом Приватного підприємства «Телфорт» №09/18-1 від 28.09.2018 року.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги вказану заяву Приватного підприємства «Телфорт» від 28.09.2018 року про відкладення проведення підготовчого засідання, призначеного на 02.10.2018 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що повістку на ім'я позивача, якою повідомлялося про призначення судового засідання на 17.10.2018 року, вручено 08.10.2018 року особі Котяєвій, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення та листом ПАТ «Укрпошта» від 29.10.2018 року №15-05-311. У вказаному листі ПАТ «Укрпошта» від 29.10.2018 року зазначено, що в ході перевірки встановлено факт вручення поштового відправлення, а саме рекомендованого листа від 04.10.2018 року, адресованого ПП «Телфорт», не уповноваженій особі на отримання пошти, з порушенням відповідних Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270. Також, вказаний факт, що зазначена особа «Котяєва» не працює в ПП «Телфорт», стверджується штатним розписом ПП «Телфорт» станом на 08.10.2018 року.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та обставин справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в даному випадку немає повторності неприбуття представника позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин, призначеного на 02.10.2018 року та 17.10.2018 року, у зв'язку із чим залишення позову без розгляду не відповідає вимогам процесуального закону.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у справі Delcourt v. Belgium суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушивши його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, що гарантовано ст.5 КАС України.

Згідно ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 312, 313, 315, 320, 321, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Телфорт» задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року про залишення позову без розгляду у справі №803/834/18 за позовом Приватного підприємства «Телфорт» до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 27.12.2018.