Справа № 1340/5505/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/4111/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Глушка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року про повернення позовної заяви (суддя в першій інстанції ОСОБА_2, м. Львів),

В С Т А Н О В И В :

16 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про: визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті заборгованості по пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та зобовязання в місячний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили, здійснити йому виплату заборгованості за вказаний період в сумі 41388 грн та нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів, починаючи з 01.01.2016; визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2016 в розмірі 74% від відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Ліквідаційної комісії ГУМВСУ у Львівській області № 91-03000 від 20.03.2018 та зобовязання в місячний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили, провести йому перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 у зазначеному розмірі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Із таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали суду першої інстанції, просив її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що позовну заяву подано ним особисто через канцелярію Львівського окружного адміністративного суду, працівником канцелярії в належний спосіб ідентифіковано його особу, як підписанта позову, та встановлено факт наявності в нього адміністративної процесуальної дієздатності для звернення до суду у власних інтересах. Зауважив, що ним в повній мірі дотримано вимоги ст. 161 КАС України, оскільки вказана стаття не передбачає обовязку додання до позовної заяви копій сторінок паспорта громадянина України.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, 16.11.2018 ОСОБА_1 особисто звернувся через канцелярію до суду першої інстанції з позовною заявою, до якої додав: документ про сплату судового збору квитанцію № 30685689 від 19.03.2018; копію постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2017 по справі 876/9873/16 на трьох аркушах; копію листа МВС України від 29.03.2017 № 22/6-1279 на одному аркуші; копію листа ПФУ від 17.05.2017 № 4811/К-11 на одному аркуші; копію заяви ОСОБА_1 від 15.05.2018 на одному аркуші; копію листа ГУ ПФУ у Львівській області № 2534/К-20/07.05-06 від 14.06.2018 з копією поштового конверту на двох аркушах; копію заяви ОСОБА_1 від 08.07.2018 на двох аркушах; копію довідки Ліквідаційної комісії ГУМВСУ у Львівській області від 20.03.2018 № 91-03000 на одному аркуші; копію листа ГУ ПФУ у Львівській області від 07.08.2018 № 3202/К-20/07.05-06 на одному аркуші; примірник позовної заяви з копіями доданих документів для відповідача.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява підписана ОСОБА_1, проте в матеріалах позовної заяви відсутні копії сторінок паспорта громадянина України як документа, що підтверджує наявність у позивача процесуальної правосубєктності та засвідчує оригінальність підпису позовної заяви особою, а тому дійшовши висновку про відсутність у суду можливості ідентифікувати особу підписанта поданого позову та факт наявності у нього адміністративної процесуальної дієздатності для звернення до суду у власних інтересах, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України повернув позовну заяву позивачу.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції і надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, що пред'являються до змісту позовної заяви, чітко визначені у ст. 160 КАС України, відповідно до якої у позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Також позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, а також документ про сплату судового збору, всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) та інші (ст. 161 КАС України).

Стаття 160 КАС України стандартизує структуру позовної заяви - містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), які дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Разом з тим, суд не повинен тлумачити положення статті у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, зазначені рішення Суду свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно матеріалів справи позовна заява подана з дотриманням вимог ст. 160 КАС України.

Крім того, чинним Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено такої вимоги, як необхідність додавання до позовної заяви копій паспорту громадянина України.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву і зазначаючи про відсутність в матеріалах позовної заяви копій сторінок паспорта громадянина України як документа, що підтверджує наявність у позивача процесуальної правосубєктності та засвідчує оригінальність підпису позовної заяви особою, формально підійшов до вирішення питання, чим завадив позивачу у доступі до суду.

Відповідно до статті 320 КАС України оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання, то таку ухвалу слід скасувати, а справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до статті 139 КАС України апеляційний суд не встановлює новий розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 243, ст.ст. 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року про повернення позовної заяви у справі № 1340/5505/18 - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.Я. Макарик

ОСОБА_3