Справа № 242/4201/18
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Селидове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 адміністрації міста Авдіївка Донецької області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до -цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії при військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області серії № 22 від 14.03.2018 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.02.2018 року головним спеціалістом відділу контролю за благоустроєм Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_3 було складено протокол № 51 про адміністративне правопорушення відносно позивача, а саме несвоєчасне прибирання та вивезення сміття з прилеглої території до приймального пункту (вторсировина), чим порушено ст. 152 КУпАП та п. 3.1.1.1 Правил благоустрою території у місті Києві, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року № 1051/1051. 14.03.2018 року Адміністративною комісією при військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області було винесено постанову № 22, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 1360 грн.. Вважає постанову протиправною та такою, що винесена всупереч вимогам закону. Вищевказана постанова була направлена до Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з метою примусового виконання. 14.05.2018 року було винесено постанову ВП № 56115903 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернено стягнення на його пенсію. Позивач вважає, що постанова про адміністративне правопорушення № 22 від 14.03.2018 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки протокол про адміністративне праворушення № 51 від 09.0.2018 року був складений в порушення ст. 256 КУпАП у його відсутності та йому не було належним чином розяснено його права та обовязки. Крім того, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто без його присутності та не було належним чином його повідомлено про час та місце розгляду справи. 06.07.2018 року згідно відповіді на скаргу позивача від 25.06.2018 року останньому було повідомлено про те, що протокол стосовно нього було отримано адміністративною комісією 12.03.2018 року, а оскільки чергове засідання комісії було заплановано на 14.03.2018 року, тому повістку про участь в засіданні ними було доставлено в той же день за вказаною в протоколі адресою м. Авдіївка, вул. Воробйова, 7/12. Однак, за вказаною адресою позивач не мешкає, а його адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_1. Таким чином, він не отримував вищевказану повістку та відповідачем перед розглядом справи не було зясовано, чи сповіщено його належним чином про розгляд справи, що вказує на неправомірність розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього. Також в протоколі та постанові невірно зазначені дані щодо дати народження позивача, а саме зазначено 03.12.1965 року, замість вірної дати народження 03.11.1957 року. Крім того, в постанові про адміністративне правопорушення не вірно зазначено місце роботи «директор прийому пункту второсировини м. Київ, вул. Жмеринська, 132», тоді коли з 01.09.2017 року та по теперішній час позивач працює виконавцем робіт у ТОВ «Дивиком». Також постанова не має жодного опису обставини вчиненого правопорушення, її винесено на підставі протоколу, який містить посилання на норми, що не мають жодного відношення до зазначеного порушення. У звязку з вищевикладеним позивач вважає, що відповідачем неправомірно прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 адміністрації міста Авдіївка Донецької області не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги позивача не визнають у повному обсязі та просять суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 7 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. У разі невідповідальності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності з ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями частини 2 та частини 3 статті 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. ч. 2, 3 та 4 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи, головним спеціалістом відділу контролю за благоустроєм Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_3 складено протокол № 51 від 05.02.2018 року про адміністративне стягнення з ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП, п. 3.1.1.1 Правил благоустрою території у місті Києві, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року № 1051/1051 Правил.

Однак, уповноваженою особою вимоги ст. 254 КУпАП виконані не були, отримання протоколу ОСОБА_1 в установлений законом спосіб не підтверджено.

На підставі вищевказаного протоколу, 14.03.2018 року Адміністративною комісією при військово-цивільній адміністрації міста Авдіївка Донецької області винесено постанову № 22, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме несвоєчасне прибирання та вивезення сміття прилеглої території до прийомного пункту (вторсировини), передбачене ст. 152 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 1360,00 грн.

Зазначена постанова відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення тощо.

Адміністративна відповідальність за статтею 152 КУпАП передбачена за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності протокол про адміністративне правопорушення, який складено у відсутності ОСОБА_1, суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, у спосіб, що передбачений чинним законодавством (передбачений ст.ст. 277-2, 278, 279 КУпАП порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення) з урахуванням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь у процесі прийняття рішення, повинен був з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в установленому законом порядку про час розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення 14.03.2018 року повідомлений не був.

Таким чином, адміністративна комісія при військово - цивільній адміністрації міста Авдіївка Донецької області 14.03.2018 року приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не пересвідчились чи належно повідомлений ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого були порушені права останнього, передбачені ст. 268 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно довідки № 84 від 25.06.2018 року, виданої ТОВ «Дивиком», ОСОБА_1 працює в ТОВ «Дивиком» виконавцем робіт з 01.09.2017 року (наказ № 41-к від 23.08.2017 року) по теперішній час, тоді коли в оскаржуваній постанові зазначено місце роботи ОСОБА_1 - директор прийому пункту вторисоровини м. Київ, вул. Жмеринська, 132. Відповідачем не було зясовано чи був відповідач належним субєктом інкримінованого йому правопорушення.

Також слід зауважити, що в протоколі про адміністративне правопорушення № 51 від 05.02.2018 та в постанові № 22 від 14.03.2018 року не вірно зазначено дату народження 03.12.1965 року, та місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача ОСОБА_1, що не відповідає відомостям згідно паспорту серії ВВ № 427510 від 26.12.2002 року, виданого Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області, де зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5. Суд також звертає увагу, що виклад інкримінованих правопорушнику діянь в протоколі про адміністративне правопорушення має бути гранично конкретизований. Зі змісту протоколу та постанови не зрозуміло, яке саме порушення та за яких обставин було вчинено, не зазначений час, місце його скоєння.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем відповідними доказами не спростовано встановлені судом обставини, враховуючи доводи позивача щодо порушення передбаченого чинним законодавством порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, порушення його прав та не встановлення на час розгляду справи складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що прийнята суб'єктом владних повноважень за наслідками такого розгляду справи постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення від 14.03.2018 року № 22 підлягає до скасування із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 7, 245,251, 268, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 7, 9, 72-77, 94, 241-246, 250, 251,286, 293,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6) до ОСОБА_2 адміністрації міста Авдіївка Донецької області (місце знаходження за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, б. 5) про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії військово-цивільній адміністрації м. Авдіївка Донецької області № 22 від 14.03.2018 року відносно ОСОБА_1.

Постанову Адміністративної комісії військово-цивільній адміністрації м. Авдіївка Донецької області № 22 від 14.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцять днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.М. Владимирська