Справа № 821/365/16
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/365/16

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Судова колегія Пятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» ОСОБА_2 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016р. ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» ОСОБА_2, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2, яке оформлене наказом за №813 від 16.09.2015р. в частині про нікчемність договору за №019-21061-290115 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США від 29.01.2015р., що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3, та застосування до нього наслідків нікчемності договорів (правочинів);

- зобов'язати уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 включити до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок ФГВФО, відомості про ОСОБА_3 за договором банківського вкладу за договором за №004-21061-261214 від 26.12.2014р. на відкриття та обслуговування поточного рахунку в доларах США, що укладений між нею та ПАТ «Дельта Банк» та подати до ФГВФО додаткову інформацію про ОСОБА_3 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором №004-21061-261214 від 26.12.2014р. на відкриття та обслуговування поточного рахунку у доларах США, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 за рахунок ФГВФО.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що уповноваженою особою Фонду порушено вимоги ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка передбачає вичерпний перелік підстав для визнання правочинів неплатоспроможного банку нікчемними, що позбавило ОСОБА_3 можливості отримати суму відшкодування, яка гарантована чинним законодавством України.

Позивачка вважає дії та рішення уповноваженої особи протиправними та незаконними, у звязку із чим звернулась в суд із вказаним позовом.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2, яке оформлене наказом №813 від 16.09.2015р. в частині застосування наслідків нікчемності договору №019-21061-290115 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США від 29.01.2015р., що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3

Зобов'язано уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 включити до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок ФГВФО, відомості про ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_1) за договором банківського вкладу за договором №004-21061-261214 від 26.12.2014р. на відкриття та обслуговування поточного рахунку в доларах США, що укладений між нею та ПАТ «Дельта Банк» та подати до ФГВФО додаткову інформацію про ОСОБА_3 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором №004-21061-261214 від 26.12.2014р. на відкриття та обслуговування поточного рахунку у доларах США, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 за рахунок ФГВФО.

Відшкодовано ОСОБА_3 (73000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) здійснені нею судові витрати у розмірі 1653,6грн. за рахунок бюджетних асигнувань ФГВФО.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині скасування рішення уповноваженої особи про застосування наслідків нікчемності до договору за №019-21061-290115 та закриття в цій частині провадження, в іншій частині залишення рішення без змін, з наступних підстав.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії ФГВФО щодо не включення інформації про позивачку до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та прийняття рішення про застосування наслідків нікчемності до договору за №019-21061-290115 суперечать вимогам Закону України, а також порушують право позивачки на отримання гарантованої суми вкладу.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія в частині скасування рішення уповноваженої особи про застосування наслідків нікчемності до договору за №019-21061-290115, оскільки суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

В частині зобов'язання уповноваженої особи Фонду включити ОСОБА_3 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду частково скасовує і у відповідній частині закриває провадження у справі, в іншій частині залишає без змін судове рішення, з наступних підстав.

Так, судовою колегією встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29.01.2015р. між ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір за №019-21061-290115 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» в доларах США, у відповідності до умов якого банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок за №4496, на який залучає вклад в сумі 12 000дол. США до 28.02.2015р., процентна ставка становить 5,5% річних.

Крім того, між сторонами укладено додаткову угоду за №1 від 29.01.2015р. до договору №019-21061-290115, за якою сторони домовилися викласти п.1.8 ст.1 Договору в наступній редакції: «Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього Договору».

Згідно платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, за №13 від 29.01.2015р. ОСОБА_4 перерахувала з рахунку 7126 на рахунок ОСОБА_3 за №4496 кошти у розмірі 12 000дол. США.

Відповідно до умов п.1.10 вище вказаного договору банківського вкладу (депозиту), вклад виплачується вкладнику у разі закінчення строку залучення вкладу, або в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок ОСОБА_3 №8572, який відкритий у ПАТ «Дельта Банк». Вказаний рахунок відкритий позивачкою на підставі договору за №004-21061-261214 від 26.12.2014р. на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням платіжних засобів.

Строк дії договору банківського вкладу №019-21061-290115 закінчився 28.02.2015р.. Повернення суми вкладу шляхом зарахування його на поточній рахунок позивача №8572 відбулося 2.03.2015р., що підтверджується випискою за операціями по картковому рахунку з 2.03.2015р. по 4.03.2015р..

Станом на 2.03.2015р. на поточному рахунку №8572 позивача було 12 069,23дол. США, з урахуванням виплачених процентів по депозиту.

У березні 2015р. Правлінням Національного банку України прийнято Постанову за №195 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних». На підставі відповідної постанови, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 2.03.2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з ним 3.03.2015р. в ПАТ «Дельта Банк» запроваджують тимчасову адміністрацію. Уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації призначено ОСОБА_2.

Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч.3 ст.38 Закону. Перевірка здійснювалася на виконання наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» за №408 від 29.05.2015р., та на виконання рішення Виконавчої дирекції ФГВФО за №174/15 від 27.07.2015р..

За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами-клієнтами банку після 16.01.2015р. включно.

В подальшому, Постановою Правління Національного банку України за №664 від 2.10.2015р. відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ «Дельта Банк».

5.10.2015р. згідно рішення виконавчої дирекції Фонду за №181 від 2.10.2015р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та призначено ОСОБА_2 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» строком на 2 роки з 5.10.2015р. по 3.10.2017р. включно.

В подальшому ОСОБА_3 отримала повідомлення від тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» за №8821/3143 від 23.09.2015р. про нікчемність правочину, в якому повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №019-21061-290115 від 29.01.2015р., укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 згідно п.7 ч.3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Перевіряючи правомірність дій ФГВФО, які позивачка просить визнати протиправними, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за №4452-VI від 23.02.2012р. (надалі - Закон №4452-VI) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.4 Закону №4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до ч.4 ст.26 цього Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію, формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.2 ст.26 Закону №4452-VI).

Стосовно порядку визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, то відповідно до ч.1 ст.27 Закону №4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч.2 ст.77 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9.08.2012р. за №14 (надалі - Положення), передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню(далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.4 - 6 ч.4 ст.26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

У п.6 розд. ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами передбачає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Таким чином, уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями на формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду з урахуванням положень ч.2 ст.26 Закону №4452-VI, тобто в межах гарантованої суми відшкодування.

Вкладником, згідно п.4 ч.1 ст.2 Закону №4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.2 Закону №4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_3 уклала з АТ «Дельта Банк» договір банківського вкладу (депозиту), а отже в розумінні закону є вкладником.

Також, відповідно до умов договору №019-21061-290115 від 29.01.2015р. на відповідному банківському рахунку розміщено 12 000дол. США строком до 28.02.2015р.

Укладення зазначеного договору й зарахування коштів на рахунок відбулись до початку віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (2.03.2015р.).

Отже, апеляційний суд зазначає, що вклад розміщено на рахунку АТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому ОСОБА_3 підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст.26 Закону №4452-VI. При цьому, відповідачем не наведено правових підстав для не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону №4452-VI.

Приписами ч.3 ст.38 Закону №4452-VI визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.2 ст.228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Положення ч.3 цієї статті визначають, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах у своїй постанові від 4.07.2018р. (справа №826/1476/15), у якій визначено, що перелік передбачених ч.3 ст.38 Закону №4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення ст.228 ЦК не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч.3 ст.38 Закону №4452-VI.

У цьому рішенні суд зазначив також, що поняття «подрібнення вкладів», «розбивка вкладів», вжиті у судових рішеннях, не є правовими. Фактично під «подрібненням» чи «розбивкою» розуміється перерахування коштів з рахунку однієї фізичної особи на рахунок іншої.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то ст.38 Закону №4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст.228 ЦК. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_3 є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про неї, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов'язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

Водночас, апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача, яке оформлене наказом №813 від 16.09.2015р. (в тому числі додатки до нього), в частині про нікчемність договору №019-21061-290115 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США від 29.01.2015р., що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Приписами ч.1, 2, 10 ст.38 Закону №4452-VI визначено, що Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов'язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст.38 Закону №4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч.2 ст.215 ЦК України та ч.3 ст.38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч.2 ст.38 цього ж Закону перевірка правочинів АТ «Дельта Банк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

Із зазначеного можна зробити висновок, що права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Отже, встановлена правова природа згаданого наказу унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3, відтак, не може бути розглянута у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах), а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із задоволенням вимоги ОСОБА_3 щодо зобов'язання уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 включити до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок ФГВФО, відомості про ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_1) за договором банківського вкладу за договором №004-21061-261214 від 26.12.2014р. на відкриття та обслуговування поточного рахунку в доларах США, що укладений між нею та ПАТ «Дельта Банк» та подати до ФГВФО додаткову інформацію про ОСОБА_3 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором №004-21061-261214 від 26.12.2014р. на відкриття та обслуговування поточного рахунку у доларах США, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 за рахунок ФГВФО.

В той же час, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018р. в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2, яке оформлене наказом за №813 від 16.09.2015р. в частині про нікчемність договору за №019-21061-290115 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США від 29.01.2015р., що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3, та застосування до нього наслідків нікчемності договорів (правочинів) слід скасувати та закрити провадження в цій частині.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що закриття провадження у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, яке оформлене наказом №813 від 16.09.2015р. (в тому числі додатки до нього), відповідає сталій судовій практиці ОСОБА_5 Верховного Суду у подібних правовідносинах (постанови від 14.11.2018р. по справі за №820/382/16 та від 31.10.2018р. по справі за №802/351/16-а).

На підставі викладеного, керуючись ст.311,п.3 ч.1 ст.315, ст.317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018р. в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2, яке оформлене наказом за №813 від 16.09.2015р. в частині про нікчемність договору за №019-21061-290115 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США від 29.01.2015р., що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3, та застосування до нього наслідків нікчемності договорів (правочинів) скасувати.

Провадження у справі в цій частині - закрити.

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

ОСОБА_1