Справа № 360/3899/18
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3899/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чиркін С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, за яким просить:

- визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо припинення нарахування та невиплати позивачу пенсії з серпня 2018 року та несплаті пенсії за листопад-грудень 2017 року та січень-квітень 2018 року;

- зобовязати відповідачу поновити позивачу нарахування та виплату пенсії з серпня 2018 року, а також сплатити заборгованість з пенсійних виплат за листопад-грудень 2017 року та січень-квітень 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером та здобув право на отримання пенсії, що підтверджується пенсійним посвідченням ААД № 265946 від 15.10.2009. Позивач перебуває на обліку у відповідача. З 01.11.2017 по 01.05.2018 позивач не отримував пенсійні виплати. Виплату пенсії позивачу було поновлено з травня 2018 року. З 01.08.2018 позивачу було припинено виплату пенсії знову.

З посиланням на норму частини другої статті 46 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивач вважає дії щодо припинення виплати пенсії за віком протиправними і такими, що порушують його конституційні права.

Ухвалою суду від 03.12.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії; призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; поновлення строк звернення із позовом до суду; відстрочено сплату судового збору у розмірі 704,80 гривень за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення в даній справі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву (а.с. 17-18).

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що Позивач на обліку в управлінні не перебуває і ніколи не перебував. Старобільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області незаконне рішення або будь-які незаконні дії що порушують конституційні та законні права по відношенню до Позивача, яке виражене в припиненні виплати пенсії, не виносилося та не приймалися. Згідно з витягом з Інформаційного центру персоніфікованого обліку центральної бази даних одержувачів пенсій Пенсійного фонду України, Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Біловодському ОУПФУ Луганської області. Копія витягу додається. Позивач не звертався до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою щодо запиту пенсійної справи з Біловодського ОУПФУ Луганської області. Пенсійна справа не була взята на облік, а відповідно виплата пенсії не проводилася.

Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, є пенсіонером та отримує пенсію, є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено інформацією, зазначеною в паспорті громадянина України (а.с. 7, 7 зв.), довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с. 7 зв.), довідці від 13.11.2017 № НОМЕР_2 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 8), пенсійному посвідченні від 15.10.2009 ААД № 265946 (а.с. 9).

Згідно з інформацією з Центральної бази даних одержувачів пенсій Інформаційного центру персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України станом на грудень 2018 року Позивач перебуває на обліку в Біловодському ОУПФУ Луганської області (а.с. 19).

Доказів звернення до Відповідача із заявою про взяття на облік Позивач не надав.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, Відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 7 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною першою статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Положення статті 44 Закону № 1058-IV кореспондуються з пунктом 1.1 Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), відповідно до якого заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сімї у звязку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, обєднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 1.5. Порядку № 22-1 передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Згідно з пунктом 1.7. Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Відповідно до пункту 2.8. Порядку поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Особи, які одержували пенсію від інших органів і звертаються до органів, що призначають пенсію, надають документ, що підтверджує розмір пенсії, строки її виплати та дату зняття з обліку за попереднім місцем отримання.

Згідно з пунктом 2.9. Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Відповідно до пункту 4.12. Порядку при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п'яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

З аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що отримання пенсії за іншим місцем проживання повязується з поданням пенсіонером відповідної заяви встановленої форми та необхідними документами.

Проте Позивачем до позовної заяви не додано доказів звернення до Відповідача із відповідною заявою та доданими до неї документами.

Не заперечуючи проти права Позивача - громадянина України отримувати пенсію незалежно від місця проживання та враховуючи позитивний обов'язок держави забезпечити виплату належної за законом пенсії позивачу, що підтверджено численною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», рішення «Пічкур проти України»), суд звертає увагу на те, що Позивачем не дотримано визначеного законодавством порядку в частині необхідності звернення до територіального управління Пенсійного фонду України, із відповідною заявою про виплату пенсії (за результатами опрацювання якої відбувається запит та переведення електронної пенсійної справи).

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів звернення Позивача до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про поновлення виплати пенсії та переведення його електронної пенсійної справи до цього органу Пенсійного фонду.

Більш того, згідно з інформацією, зазначеною у витязі з центральної бази даних одержувачів пенсії інформаційного центру персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, станом на грудень 2018 року Позивач перебуває на обліку в Біловодському ОУПФУ Луганської області.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи, що Позивач не звертався до Відповідача із заявою про переведення його пенсійної справи до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області та фактично перебуває на обліку в Біловодському ОУПФУ Луганської області, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобовязання Відповідача відновити виплату пенсії та сплатити заборгованість ОСОБА_1.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною та дискримінаційною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Що стосується клопотання відповідача про застосування до Позивача заходів процесуального примусу згідно з частиною четвертою статті 45 КАС України, суд зазначає таке.

Оскільки Позивач відноситься до соціально незахищених верст населення та звернувся до суду за захистом свої пенсійних прав, тому у суду відсутні підстави для застосування до нього заходив процесуального примусу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Приймаючи до уваги ту обставину, що ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 часткового задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та відстрочено позивачу сплату судового збору за подання адміністративного позову до ухвалення судового рішення у справі, суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, стаття 133 КАС України та стаття 8 Закону України «Про судовий збір» визначає можливість за умови дотримання певних вимог звільнення сторони від сплати судових витрат.

Вік позивача та не отримання ним з листопада 2017 року пенсії свідчить про його складний матеріальний стан, що є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача та звільнити його від оплати судових витрат.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 92800, Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Бараниківська, буд. 25 «Б») до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (, 92704, Луганська область, м. Старобільськ, кв. Дружби, буд. 1 «А») про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Звільнити ОСОБА_1 від оплати судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2