Справа № 813/2002/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2002/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Генерального штабу Збройних Сил України (відповідач-1),

до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (відповідач-2)

про визнання незаконним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В :

14.05.2018 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 , у якому він просить визнати протиправним та скасувати рішення начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України генерала армії Муженка Віктора Миколайовича щодо виведення у розпорядження з подальшим звільненням начальника загальновійськового полігону Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного підполковника ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-полковника ОСОБА_2 № 144 (по особовому складу) від 06.04.2018 року в частині, що стосується увільнення підполковника ОСОБА_1 від посади начальника загальновійськового полігону Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного і зарахування у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України; поновити його на посаді начальника загальновійськового полігону Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного з 07.04.2018 року; стягнути на його користь грошове забезпечення за весь період незаконного увільнення від виконання обов`язків начальника загальновійськового полігону Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного та незаконного перебування у розпорядженні Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України.

В аргументування позовних вимог позивач покликається те, що 06.04.2018 року Командувач Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-полковник ОСОБА_2 виніс наказ № 144 (по особовому складу), згідно якого, на виконання рішення начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України генерала армії ОСОБА_3 від 22.03.2018 року вирішено відповідно до пп.1 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнити підполковника ОСОБА_1 від займаної посади і зарахувати у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України; підпункт 1 ст. 116 Положення передбачає зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право на призначення на посади, для вирішення питання щодо подальшого їх службового використання, у разі розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо подальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Позивач вважає, що наказ № 114 від 06.04.2018 року винесений безпідставно, оскільки жодних організаційно-штатних заходів, які були б пов`язані зі скороченням посади начальника загальновійськового полігону Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного не проводилось. Вказана посада не підлягає скороченню.

Ухвалою від 16.05.2018 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 07.06.2018 року.

Відповідачем 1 Генеральним штабом Збройних Сил України подано відзив на позовну заяву № 318/1/793 від 05.06.2018 року, у якому вказано, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач 1 врахував інформацію, яка була викладена у листі Генеральної прокуратури України від 02.03.2018 року, який має режим секретності «таємно». Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає у наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих та наданні командирові (начальникові) прав одноособово приймати рішення, віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи з всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідач 1 стверджує, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені вимогами законодавчих та нормативно-правових актів.

12.06.2018 року до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 , у якому він просить визнати незаконним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_4 № 635 від 07.05.2018 року «Про прийом та здачу справ та посади начальника загальновійськового полігону військової частини»; визнати незаконним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_4 № 95 від 11.05.2018 року в частині виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 та зняття усіх видів забезпечення; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника загальновійськового полігону Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та включити до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 Сухопутних військ Збройних Сил України; стягнути на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь період незаконного увільнення від виконання обов`язків начальника загальновійськового полігону Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії Сухопутних військ імені Петра Сагайдачного та незаконного перебування у розпорядженні Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України.

Ухвалою від 14.06.2018 року відкрито провадження у справі № 813/2456/18.

Згідно ухвали від 09.07.2018 року у справі № 813/2456/18 об`єднано справу № 813/2456/18 зі справою № 813/2002/18 в одне провадження, присвоївши їм № 813/2002/18.

Відповідачем 2 подано відзив на позов від 09.07.2018 року, у якому зазначено, що згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2018 № 98 ОСОБА_1 зараховано на всі види забезпечення і за весь період перебування у розпорядженні йому виплачувалось грошове забезпечення в повному обсязі. 22.05.2018 року ОСОБА_1 подав рапорт на звільнення зі Збройних Сил України у зв`язку з закінченням терміну дії контракту. Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 11.06.2018 року № 240 ОСОБА_1 звільнений у запас у зв`язку з закінченням строку контракту. 27.06.2018 року ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.06.2018 року № 129, був виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням із Збройних Сил України у запас по закінченні терміну дії контракту про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України. Згідно з вищевказаним наказом на день звільнення ОСОБА_1 отримав всі належні йому виплати.

Згідно заяви від 15.11.2018 року позивачем позовні вимоги зменшено у частині стягнення грошового забезпечення за час перебування ОСОБА_1 у вимушеному прогулі. Позивач також зменшив позовні вимоги щодо вимоги про визнання незаконним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_4 № 635 від 07.05.2018 року «Про прийом та здачу справ та посади начальника загальновійськового полігону військової частини».

07.06.2018, 05.07.2018, 16.07.2018, 13.09.2018, 25.09.2018 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено.

11.10.2018 року протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 25.10.2018.

25.10.2018 оголошено перерву у судовому засіданні до 22.11.2018, а 22.11.2018 року до 18.12.2018.

Представник позивача у судовому засіданні просив задоволити позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, 18.12.2018 року подав заяву про розгляд справи у відсутності представника і позивача.

Представник відповідача 2 просив у задоволенні позовних вимог відмовити з мотивів, зазначених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.

Суд встановив наступні обставини справи.

06.04.2018 року Командувач Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-полковник ОСОБА_2 виніс наказ № 144 (по особовому складу), згідно якого, на виконання рішення начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України генерал армії ОСОБА_3 від 22.03.2018 року, вирішено відповідно до пп.1 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнити підполковника ОСОБА_1 від займаної посади і зарахувати у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України.

Рішення начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України генерал армії Муженка В.М. від 22.03.2018 року про виведення у розпорядження з подальшим звільненням ОСОБА_1 оформлено шляхом письмового розпорядження (резолюції) на листі тимчасово виконуючого обов`язки начальника ГУ персоналу заступника начальника Генерального штабу ЗСУ Думенка М.П.(а.с.8). Згідно зазначеного листа у Головному управлінні персоналу Генерального штабу ЗСУ розглянуто лист Генеральної прокуратури України від 02.03.2018 року щодо переміщення підполковника ОСОБА_1 на іншу посаду і встановлено відсутність підстав для переміщення вказаного офіцера.

Водночас, у листі повідомляється про направлення запиту щодо наявних компрометуючих матеріалів (чи їх відсутність) на зазначеного офіцера, а також можливих фактів правопорушень, вчинених підполковником ОСОБА_1 , у тому числі, передбачених ч.1 ст.111 КК України.

07.05.2018 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 635 «Про прийом та здачу справ та посади начальника загальновійськового полігону військової частини».

Відповідно до наказу № 95 командира військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2018 року, наказ № 144 від 06.04.2018 року реалізовано, підполковник ОСОБА_1 здав справи та посаду начальника загальновійськового полігону та вибув до нового місця служби до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, 11.05.2018 року виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2018 № 98 ОСОБА_1 зараховано на всі види забезпечення на період перебування у розпорядженні командувача Сухопутних військ Збройних Сил України

22.05.2018 року ОСОБА_1 подав рапорт на звільнення зі Збройних Сил України у зв`язку з закінченням терміну дії контракту.

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 11.06.2018 року № 240 ОСОБА_1 звільнений у запас у зв`язку з закінченням строку контракту.

27.06.2018 року ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.06.2018 року № 129 був виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням із Збройних Сил України у запас по закінченні терміну дії контракту про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України.

Згідно з вищевказаним наказом на день звільнення ОСОБА_1 отримав всі належні йому виплати.

Спірні правовідносини регулюються наступними нормами чинного законодавства.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України в зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, проходженням військової служби у Збройних Силах України здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008).

Статтею 2 Закону №2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці) (п.5 Положення №1153/2008).

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №2232-XII, військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Підпунктом 1 пункту 226 Положення №1153/2008 визначено, що при скороченні посади, яку військовослужбовець займає, у тому числі при ліквідації (розформовуванні), реорганізації військових частин або державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних (освітніх) закладів, у разі неможливості використання цього військовослужбовця на військовій службі, військовослужбовці звільняються з військової служби у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Порядок призначення військовослужбовців на посади при проведенні організаційно-штатних заходів передбачений пунктами 118-119 Положення №1153/2008.

Так, п.118 Положення №1153/2008 передбачено, що під час проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, до кадрового органу номенклатури призначення не пізніше ніж за два місяці до встановлених строків проведення таких заходів подається список військовослужбовців, які вивільняються, з пропозиціями щодо їх дальшого службового використання.

У разі неможливості призначення військовослужбовців, які вивільняються, на рівнозначні посади вони: призначаються на нижчі посади (не більш як на один ступінь чи за їх згодою більше ніж на один ступінь); зараховуються у розпорядження відповідного командира (начальника) згідно з підпунктом 1 пункту 116 цього Положення; звільняються з військової служби у встановленому порядку (у разі відсутності згоди призначення на нижчі посади більше ніж на один ступінь або відсутності згоди переміщення на посади у випадках, визначених абзацами третім - п`ятим пункту 112 цього Положення).

Разом з тим, підпунктом 1 абзацу 1 пункту 116 Положення №1153/2008 передбачено, що зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо подальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

При цьому, військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду) (абз.5).

Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають (абз.3 п.116 Положення №1153/2008).

Рішення суду мотивується наступним.

ОСОБА_1 згідно оскаржуваного наказу № 144 від 06.04.2018 року Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України увільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України на підставі підпункту 1 пункту 116 Положення.

Згідно вищенаведеного пп.1 п.116 Положення підставою для зарахування військовослужбовця у розпорядження є розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, однак, відповідачі не надали суду доказів проведення будь-яких організаційно-штатних заходів чи скорочення посади, на якій позивач перебував.

Відповідач-1 Генеральний штаб Збройних Сил України у якості підстави для прийняття оскаржуваного рішення покликається на лист Генеральної прокуратури України від 02.03.2018 року. Однак, згідно матеріалів справи вказаний лист стосувався лише переміщення ОСОБА_1 з займаної посади. Водночас, у Головному управлінні персоналу Генерального штабу ЗСУ не встановлено підстав для його переміщення. Будь-які компрометуючі матеріали на підполковника ОСОБА_1 на час прийняття оскаржуваних рішень були відсутні.

На час розгляду справи відповідачами також не подано будь-яких матеріалів, які могли б послужити для увільнення ОСОБА_1 з займаної посади та зарахування його у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України.

Таким чином, наказ № 144 (по особовому складу) від 06.04.2018 року, рішення начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України генерала армії ОСОБА_3 від 22.03.2018 року про увільнення ОСОБА_1 з займаної посади та зарахування його у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України винесені безпідставно та підлягають скасуванню. Також підлягає скасуванню наказ № 95 командира військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2018 року, яким було реалізовано наказ № 144 від 06.04.2018 року.

Що стосується поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді суд зазначає наступне.

22.05.2018 року ОСОБА_1 подав рапорт на звільнення зі Збройних Сил України у зв`язку з закінченням терміну дії контракту.

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 11.06.2018 року № 240 ОСОБА_1 звільнений у запас у зв`язку з закінченням строку контракту.

27.06.2018 року ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.06.2018 року № 129 був виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням із Збройних Сил України у запас по закінченні терміну дії контракту про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України.

Таким чином, позивач добровільно звільнився з Збройних Сил України, тому підстави для його поновлення на посаді відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевказане, позовні вимоги слід задоволити частково. Визнати протиправним та скасувати рішення начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України генерала армії ОСОБА_3 щодо виведення у розпорядження з подальшим звільненням начальника загальновійськового полігону Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного підполковника ОСОБА_1 від 22.03.2018 року. Визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-полковника ОСОБА_2 № 144 (по особовому складу) від 06.04.2018 року в частині, що стосується увільнення підполковника ОСОБА_1 від посади начальника загальновійськового полігону Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного і зарахування у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України. Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Сухопутних військ Збройних Сил України полковника Слісарчука № 95 від 11.05.2018 року в частині виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України генерала армії ОСОБА_3 щодо виведення у розпорядження з подальшим звільненням начальника загальновійськового полігону Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного підполковника ОСОБА_1 від 22.03.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-полковника ОСОБА_2 № 144 (по особовому складу) від 06.04.2018 року в частині, що стосується увільнення підполковника ОСОБА_1 від посади начальника загальновійськового полігону Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного і зарахування у розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Сухопутних військ Збройних Сил України полковника Слісарчука № 95 від 11.05.2018 року в частині виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.12.2018.

Суддя Крутько О.В.