Справа № 761/31458/17
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/175/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.,

при секретарі: Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В вересні 2017р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 2, 3) до відповідача Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила суд:

- зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за вислугою років, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26 липня 2017р.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2017р. відкрито провадження по справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2108р. провадження по справі зупинено на підставі п. 1) ч. 1 ст. 236 КАС України.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2018р., ухвалу суду першої інстанції від 14 лютого 2108р. скасовано, і справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2018р., в порядку ст. 52 КАС України судом залучено до участі у справі, в якості правонаступника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що 26 липня 2017р. вона звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за вислугою років, в порядку п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте відповідач листом від 09 серпня 2017р. за № 44656/05 відмовив у призначені позивачці пенсії на пільгових умовах, з посиланням на відсутність належного підтвердження нею пільгового стажу роботи.

На думку сторони позивача таке рішення відповідача є незаконним та необґрунтованим, оскільки відповідачем проігноровані положення ст. ст. 17, 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту».

В судове засідання 07 листопада 2018р. сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, стороною позивача було подано клопотання про розгляд справи у відсутність сторони, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, з урахуванням наданих представником позивача пояснень в судовому засіданні 12 липня 2018р., просить суд позов задовольнити.

В судовому засіданні 12 липня 2018р. представник відповідача проти позову заперечував, з підстав, які були викладені стороною відповідача в письмових запереченнях, поданих в порядку ст. ст. 49, 51 КАС України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017р. В подальшому сторона відповідача поважності причин нявки свого представника до суду не повідомила.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 26 липня 2017р. звернулася до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з наданням всіх документів, визначених законом.

09 серпня 2017р. Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, повідомило позивачку листом №44656/05, що їй відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, посилаючись на те, що до її пільгового стажу не можливо зарахувати період навчання у Київському міському педагогічному училищі № 2 за спеціальністю «Виховання в дошкільних закладах» з 01 вересня 1982р. по 28 лютого 1985р., а тому стаж на посадах, що дає право на призначення пенсії за вислугу років складає 26 років 4 місяці 15 днів, що не дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці позивачки, остання працювала і навчалась у наступні періоду часу:

- з 01 вересня 1982р. по 28 лютого 1985р. проходила навчання в Київському міському педагогічному училищі № 2 за спеціальністю «Виховання в дошкільних закладах»;

- з 08 квітня по 28 серпня 1985р.; з 29 серпня 1985р. по 26 серпня 1986р. працювала на посаді вихователя;

- з 01 вересня 1986р. по 25 червня 1991р. проходила навчання у Київському державному педагогічному інституті за спеціальністю «Дефектологія»;

- з 15 серпня 1991р. по 01 жовтня 1992р. працювала на посаді вихователя;

- з 01 жовтня 1992р. по 16 жовтня 1995р. працювала на посаді логопеда;

- з 01 жовтня 1996р. по 20 вересня 1998р. працювала на посаді вихователя - методиста;

- з 21 вересня 1998р. по 03 листопада 2005р. працювала на посаді логопеда;

- з 04 листопада 2005р. по 24 липня 2017р. працювала на посаді вчителя - логопеда.

За змістом п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення:

які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту;

1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку:

50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року;

50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року;

51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року;

51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року;

52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року;

52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року;

53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року;

53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року;

54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року;

54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року;

55 років - які народилися з 1 січня 1971 року;

Пунктом д) ч. 3 ст. 56 цього Закону визначено, що до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

У ст. 62 цього ж Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637, (далі по тексту - Порядок).

Згідно із п. 1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Зі змісту наявного у матеріалах справи копії диплому ДТ № 513586, позивачка дійсно проходила навчання з 01 вересня 1982р. по 28 лютого 1985р. в Київському міському педагогічному училищі № 2 за спеціальністю «Виховання в дошкільних закладах», на підтвердження зазначених обставин нею було надана копія цього диплому і до відповідача разом з заявою про призначення пенсії.

Отже, оскільки позивачка була зарахована на роботу за набутою професією у межах тримісячного строку, передбаченого ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зарахування позивачці періоду навчання до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги.

Виходячи з наведеного, на день звернення позивачки до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивачці могла бути призначена пенсія, відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з наведеного, саме суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Будь-яких доказів на підтвердження правомірності дій відповідача щодо не включення до пільгового стажу роботи позивачки часу навчання в училищі суду не надано.

За змістом ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення відповідача щодо відмови позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не ґрунтується на вимогах пенсійного законодавства, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вважає за необхідне стягнути з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 640,0 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 121, 132, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України; ст. ст. 19, 22, 46 Конституції України; ст. ст. 55, 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; ст. ст 17, 38 Закону України «Про професійно - технічну освіту», суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, 16) про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років, відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26 липня 2017р.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1, за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 640,0 /шістсот сорок/ грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 16 листопада 2018р.

Суддя: