Справа № 1640/3372/18
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/3372/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Центрального округу до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Селецька" про тимчасову заборону діяльності,-

В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція у Полтавській області (далі - позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Селецька» (далі відповідач, СТОВ «Селецька») про тимчасову заборону (зупинення) діяльності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Селецька" в частині виконання робіт по зберіганню рідкого палива до отримання висновку оцінки впливу на довкілля на поверхневе зберігання продуктів переробки викопного палива об'ємом 15 кубічних метрів і більше на АЗС для власного автотранспорту та сільськогосподарської техніки СТОВ "Селецька".

Позовна вимога обґрунтована посиланням на порушення СТОВ «Селецька» статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» внаслідок поверхневого зберігання палива об'ємом більше 15 кубічних метрів за відсутності звіту та висновку з оцінки впливу на довкілля та наявність підстав для тимчасового зупинення діяльності суб'єкта господарювання в частині виконання робіт по зберіганню рідкого палива внаслідок існування підвищеної екологічної небезпеки з боку АЗС /а.с. 5 -6/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати проведення першого підготовчого засідання /а.с. 2-3/.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що плановану діяльність не здійснює; загрози життю і здоровю людей використанням наземних ємкостей для палива та заправних колонок позивачем не встановлено та будь-яких експертних досліджень, за результатами яких було б встановлено підвищену небезпеку для довкілля та завдання йому реальної шкоди, під час здійснення планового заходу позивачем не проводилося /а.с. 21- 26/.

У відповіді на відзив позивач вказав, що видача припису № 01/02.1-23 від 29 серпня 2018 року не позбавляє Держекоінспекцію права звертатися до суду з позовом про тимчасову заборону (зупинення) діяльності СТОВ "Селецька" в частині виконання робіт по зберіганню рідкого палива до отримання висновку оцінки впливу на довкілля відповідно до статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» /а.с. 57-58/.

21 листопада 2018 року відповідачем подано до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації /а.с. 73-75/.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 21 листопада 2018 року, у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відмовлено /а.с. 106 зворот/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 107-108/.

У судове засідання представники учасників справи не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання /а.с. 111-112/.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності /а.с.118/.

Згідно з частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною першою статті 205 згаданого Кодексу встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з пунктом першим частини третьої цієї статті якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на те, що представник позивач заявив клопотання про проведення судового засідання без його участі, а відповідач уповноваженого представника до суду не направив та про причини його неявки суд не повідомив, суд визнав за можливе проводити судове засідання за відсутності представників учасників справи.

Згідно з частиною дев'ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене та достатність наявних у справі доказів, а також на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини.

На підставі наказу Державної екологічної інспекції Центрального округу № 02/07 від 10 серпня 2018 року та відповідно до направлення № 02/07-15 від 10 серпня 2018 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу ОСОБА_1 у період з 14 серпня 2018 року по 28 серпня 2018 року проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Селецька» () вимог природоохоронного законодавства, за результатами якого складено акт № 02/07-15 /а.с. 79-105/.

В акті № 02/07-15, серед іншого, вказано про порушення СТОВ «Селецька» вимоги частини першої статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» внаслідок здійснення господарської діяльності з поверхневого зберігання продуктів переробки викопного палива обємом 15 кубічних метрів і більше на АЗС для використання власним автотранспортом та сільськогосподарською технікою за відсутності звіту та висновку з оцінки впливу на довкілля /а.с. 84/.

З урахуванням наведеного, Державною екологічною інспекцією Центрального округу видано обов'язковий до виконання припис № 01/02.1-23 від 29 серпня 2018 року, пунктами 2, 3 якого зобов'язано СТОВ «Селецька» у строк до 10 листопада 2018 року: підготувати звіт про оцінку впливу на довкілля та отримати висновок з оцінки впливу на довкілля на господарську діяльність з поверхневого зберігання рідкого палива обємом 15 кубічних метрів і більше для використання на АЗС для власного автотранспорту та сільськогосподарської техніки, розташованої в с. Великоселецьке Оржицького району Полтавської області (пункт 2); не здійснювати господарську діяльність за відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля на поверхневе зберігання продуктів переробки викопного палива обємом 15 кубічних метрів і більше на АЗС, яка використовується для власного автотранспорту та сільськогосподарської техніки за адресою: с. Великоселецьке Оржицького району Полтавської області (пункт 3) /а.с. 103-105/.

Посилаючись на те, що автозаправні станції становлять підвищену екологічну небезпеку, про що зазначено у пункті 21 Переліку видів діяльності та обєктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 808 від 28 серпня 2013 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Статтею 50 Конституції України кожному гарантується право на безпечне для життя і здоров'я довкілля.

Згідно з пунктами "а", "в" частини першої статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" № 1264-XII від 25 червня 1991 року до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, а) зокрема про оцінку впливу на довкілля; в) обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 275 від 19 квітня 2017 рокуДержавна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 цього ж Положення).

Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується (пункт 1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 312 від 11 серпня 2017 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2017 року за № 1080/30948).

Згідно з пунктами 4 та 5 Положення № 275 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань: 3) проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов'язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування); 5) звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Аналогічні повноваження Держекоінспекії та її територіальних органів передбачені також статтею 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

За приписом частини сьомої статті 7 названого Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

В ході перевірки наявності підстав для зупинення діяльності відповідача в заявленій позовом частині, судом зясовано, що правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» № 2059-VIII від 23 травня 2017 року /далі Закон № 2059-VIII /.

Згідно з частиною першою статті 2 вказаного Закону оцінка впливу на довкілля - це процедура, що передбачає: 1) підготовку суб'єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до статей 5, 6 та 14 цього Закону; 2) проведення громадського обговорення відповідно до статей 7, 8 та 14 цього Закону; 3) аналіз уповноваженим органом відповідно до статті 9 цього Закону інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб'єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації; 4) надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результати аналізу, передбаченого пунктом 3 цієї частини; 5) врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності відповідно до статті 11 цього Закону.

Частиною першою статті 3 Закону 2059-VIII встановлено, що здійснення оцінки впливу на довкілля є обов'язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

У свою чергу загальне визначення планованої діяльності наведено у статті 1 Закону № 2059-VIII та деталізоване за видами у статті 3 цього ж Закону.

Так, під планованою діяльністю розуміється планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об'єктів, інше втручання в природне середовище.

Друга категорія видів планованої діяльності та об'єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає: поверхневе та підземне зберігання викопного палива чи продуктів їх переробки на площі 500 квадратних метрів і більше або об'ємом (для рідких або газоподібних) 15 кубічних метрів і більше.

Відповідно до частини першої статті 6 названого Закону суб'єкт господарювання забезпечує підготовку звіту з оцінки впливу на довкілля і несе відповідальність за достовірність наведеної у звіті інформації згідно з законодавством.

А відповідно до частин першої третьої статті 9 Закону № 2059-VIII уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган видає висновок з оцінки впливу на довкілля, яким виходячи з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема величини та масштабів такого впливу (площа території та чисельність населення, які можуть зазнати впливу), характеру (у тому числі - транскордонного), інтенсивності і складності, ймовірності, очікуваного початку, тривалості, частоти і невідворотності впливу (включаючи прямий і будь-який опосередкований, побічний, кумулятивний, транскордонний, короткостроковий, середньостроковий та довгостроковий, постійний і тимчасовий, позитивний і негативний впливи), передбачених заходів, спрямованих на запобігання, відвернення, уникнення, зменшення, усунення впливу на довкілля, визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності та визначає екологічні умови її провадження.

Висновок з оцінки впливу на довкілля є обов'язковим для виконання. Висновок з оцінки впливу на довкілля враховується при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності та може бути підставою для відмови у видачі рішення про провадження планованої діяльності.

При підготовці висновку з оцінки впливу на довкілля уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган розглядає та бере до уваги звіт з оцінки впливу на довкілля та звіт про громадське обговорення.

Частинами першою -третьою статті 11 Закону 2059-VIII передбачено, що звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля подаються суб'єктом господарювання для отримання рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування про провадження планованої діяльності, яке є підставою для початку провадження цієї діяльності, встановлює (затверджує) параметри та умови провадження планованої діяльності і приймається у формі документа дозвільного характеру або іншого акта органу державної влади чи органу місцевого самоврядування у порядку, встановленому законодавством для відповідних рішень.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, приймаючи рішення про провадження планованої діяльності, зобов'язані врахувати висновок з оцінки впливу на довкілля. У рішенні про провадження планованої діяльності зазначається, що екологічні умови провадження планованої діяльності визначені у висновку з оцінки впливу на довкілля. За рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування рішення про провадження планованої діяльності може включати екологічні умови провадження планованої діяльності, зазначені у частині п'ятій статті 9 цього Закону.

Якщо після ухвалення висновку з оцінки впливу на довкілля законодавством не передбачається прийняття рішення про провадження планованої діяльності для початку її провадження, висновок з оцінки впливу на довкілля, у якому визначено допустимість провадження планованої діяльності, вважається рішенням про провадження планованої діяльності.

З наведеного правового регулювання можна зробити висновок, що поверхневе зберігання рідкого палива об'ємом 15 кубічних метрів і більше безвідносно до мети зберігання є втручанням в природне середовище, яке справляє значний вплив на довкілля, і потребує здійснення оцінки впливу на довкілля шляхом підготовки субєктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля та отримання висновку з оцінки впливу на довкілля. У свою чергу звіт з оцінки впливу на довкілля та висновок з оцінки впливу на довкілля враховуються при прийнятті рішення про провадження субєктом господарювання планованої діяльності. У разі прийняття органом державної влади або органом місцевого самоврядування рішення про провадження планованої діяльності висновок з оцінки впливу на довкілля визначає екологічні умови провадження планованої діяльності, а у випадку встановлення за результатами оцінки впливу на довкілля факту допустимості провадження планованої діяльності ухвалений висновок вважається рішенням про провадження планованої діяльності.

Таким чином, визначальними умовами для отримання висновку з оцінки впливу на довкілля є звіт з оцінки впливу на довкілля, а для отримання рішення про провадження планованої діяльності висновок з оцінки впливу на довкілля.

Отже, за відсутності звіту та висновку з оцінки впливу на довкілля відсутні законодавчі підстави для провадження планованої діяльності.

Судом встановлено, що у користуванні СТОВ «Селецька» знаходяться три наземні ємкості з паливом обємом 15 кубічних метрів і більше та дві заправні колонки окремо для дизпалива і окремо для бензину /а.с. 83, 105/.

Вказана обставина визнана відповідачем та у суду не має сумнівів у добровільності її визнання та її достовірності, а тому з огляду на приписи статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України ця обставина перед судом додатково не доводиться /а.с. 22/.

Також відповідачем не заперечується, що звіт з оцінки впливу на довкілля ним не складався та до уповноваженого органу з метою отримання висновку з оцінки впливу на довкілля не подавався.

Таким чином, відповідачем проігноровано власний обовязок, покладений на нього частиною першою статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», щодо обовязкового здійснення оцінки впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що незважаючи на чіткий правовий механізм регулювання оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, відповідач здійснює плановану діяльність з поверхневого зберігання рідкого палива об'ємом 15 кубічних метрів і більше за відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля.

Доказів протилежного суду не надано. Також суду не надано доказів скасування припису № 01/02.1-23 від 29 серпня 2018 в частині пунктів 2, 3, тобто припис № 01/02.1-23 у вказаній частині є чинним та підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 21 Переліку видів діяльності та обєктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 808 від 28 серпня 2013 року, автозаправні станції та комплекси, а також автогазонаповнювальні компресорні станції, автомобільні газозаправні станції зрідженого газу становлять підвищену екологічну небезпеку.

Відповідно до частини п'ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

З урахуванням наведеного та зважаючи на підтвердження у ході судового розгляду справи допущення відповідачем факту порушення вимог чинного законодавства в частині оцінки впливу на довкілля поверхневим зберіганням рідкого палива об'ємом 15 кубічних метрів і більше та відсутність належних, достовірних і достатніх доказів усунення такого порушення, суд, з огляду на підвищену екологічну небезпеку з боку АЗС та об'єктивну можливість заподіяння шкоди довкіллю, вважає за доцільне застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом тимчасового зупинення діяльності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Селецька" в частині зберігання рідкого палива до дати отримання висновку оцінки впливу на довкілля на поверхневе зберігання продуктів переробки викопного палива об'ємом 15 кубічних метрів і більше на АЗС, що використовується для власного автотранспорту та сільськогосподарської техніки СТОВ "Селецька".

Відтак, позов належить задовольнити повністю.

За подання позову до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1841,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 200 від 12 вересня 2018 року /а.с. 3/.

Відповідач доказів понесення судових витрат суду не надав.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідні витрати у справі відсутні, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Полтавській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Селецька" про тимчасову заборону (зупинення) діяльності задовольнити.

Зупинити діяльність Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Селецька" (ідентифікаційний код 03772973, с. Великоселецьке, Оржицький район, Полтавська область, 37750) в частині зберігання рідкого палива до дати отримання висновку оцінки впливу на довкілля під час поверхневого зберігання продуктів переробки викопного палива об'ємом 15 кубічних метрів і більше на АЗС, що використовуються для власного автотранспорту та сільськогосподарської техніки СТОВ "Селецька".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2