Справа № 0540/9339/18-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 р. Справа№0540/9339/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Голуб В.А.,

при секретарі Прокопчук Я.М.,

за участю:

представника Служби безпеки України, Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_1,

представника Головного управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Донецькій області, Служби безпеки України, Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях про визнання дій протиправними та визнання відсутності повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Служби безпеки України, Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях про визнання дій протиправними та визнання відсутності повноважень.

У своїх позовних вимогах позивачі просять визнати протиправними дії відповідачів з приховування інформації про законність дій та повноваження їх співробітників, які 13.06.2018 року разом з невідомими озброєними автоматами с глушителями людьми і невідомими цивільними особами, проводили на території Донецької області спільні перевірочні заходи з питань виробництва, переробки, зберігання та реалізації паливо-мастильних матеріалів (бензин, дизпаливо та скраплений газ) та попереднього збору інформації у непередбачений законами спосіб. Також просять визнати відсутність повноважень у Головного управління ДФС у Донецькій області (їх співробітників): на огляд 13.06.2018 року земельної ділянки, приміщень, розташованих за адресою: вул. Фролова, 2а, с. Комар, Великоновосілківського району Донецької області та в інших місцях на території Великоновосілківського району; на складання протоколів про адміністративне правопорушення, як за ч.1 ст.164 КУпАП України, так і за ч.1 ст.164 КУпАП; на внесення виправлень або зміни частини тексту в перший примірник протоколу від 13.06.2018 року № 26/18 про адміністративне правопорушення за ст.164 КупАП України. Крім того, просять визнати відсутність повноважень у Служби безпеки України, Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях та їх структурних підрозділів на збирання у спосіб, не передбачений ч.2 ст.19 Конституції України, інформації про суб'єктів господарювання та фізичних осіб на території Великоновосілківського району та Донецької області; огляд 13.06.2018 року земельної ділянки, приміщень, розташованих за адресою: вул. Фролова, 2а, с. Комар, Великоновосілківського району Донецької області та в інших місцях на території Великоновосілківського району; проведення спільних перевірочних заходів з питань виробництва, переробки, зберігання та реалізації паливо-мастильних матеріалів (бензин, дизпаливо та скраплений газ). Позовні вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_4 є власником приміщення за адресою: вул. Фролова 2а, с. Комар, Великоновосілківського району Донецької області. 13.06.2018 року посадові особи відповідачів грубо порушили правовий порядок і право приватної власності позивача, коли не маючи судового рішення або іншого належного, законного та допустимого рішення чи документу, самовільно зайшли на земельну ділянку, а потім до приміщення тимчасової споруди. Дії відповідачів позивачі вважають такими, що порушують приписи ч. 2 ст. 19 та ч. 1 ст. 30 Конституції України.

Представник Служби безпеки України надав відзив на позовну заяву. Так, по-перше, в позовній заяві не зазначено, які саме дії та рішення посадових осіб СБУ є протиправними, в чому полягає протиправність, а також відсутнє обґрунтування того, які права, свободи та інтереси позивачів порушуються, не надано доказів на підтвердження наведених у позові обставин. Також представник відповідача зазначив, що будь-які накази або інші розпорядчі документи щодо проведення контрольних заходів стосовно позивача відповідачем та його структурними підрозділами не видавались, таких заходів не проводилось. Відповідач зазначив, що його посадові особи були присутні 13.06.2018 року у приміщеннях, що належать ОСОБА_4, проте безпосередньої участі в будь-яких перевірках посадові особи служби безпеки не приймали, спільних заходів з податковим органом не проводили.

Представник Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях також заперечував проти задоволення позовних вимог. Разом з тим, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві представника Служби безпеки України.

Представник Головного управління ДФС у Донецькій області також надав відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що 13.06.2018 року в ході проведення заходів згідно листа Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях від 08.06.2018 року № 76/269р. співробітниками оперативного управління Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області спільно з управлінням оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій та Луганській областях встановлено, що громадянин ОСОБА_4 на території АЗС, що розташована за адресою: вул. Фролова 2а, с. Комар, Великоновосілківського району Донецької області здійснював реалізацію пально-мастильних матеріалів без державної реєстрації та одержання відповідних дозвільних документів. Постановою суду Великоновосілківського району Донецькій області від 25.07.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення - штрафу на користь держави, у розмірі 2 тис. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 гривень. Таким чином, Великоновосілковським районним судом Донецької області встановлено, що ОСОБА_4 здійснював реалізацію паливно-мастильних матеріалів без державної реєстрації діяльності та без отримання ліцензії на торгівлю паливно-мастильними матеріалами. Такими діями ОСОБА_4 порушив ч.2 ст.19, ч.1 ст. 58 Господарського кодексу України. Вина ОСОБА_4 підтверджується даними протоколу про адміністративне порушення від 13.06.2018 року № 26/18, поясненнями свідків, фотоматеріалами та іншими документами долученими до матеріалів справи. Постанова набрала законної сили 07.08.2018 року. На підставі викладеного, представник Головного управління ДФС у Донецькій області просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Служби безпеки України, Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях про визнання дій протиправними та визнання відсутності повноважень, - залишено без руху. Надано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строк - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду позовної заяви, оформленої відповідно до вимог чинного законодавства, а також документу про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 08.10.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Служби безпеки України, Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях про визнання дій протиправними та визнання відсутності повноважень та відкрито провадження по справі № 0540/9339/18-а. Призначено підготовче засідання по адміністративній справі № 0540/9339/18-а за правилами загального позовного провадження на 14 годину 30 хвилин 25.10.2018 року.

Ухвалою суду від 25.10.2018 року клопотання представника Служби безпеки України про надання додаткового строку для подання відзиву та доказів на його підтвердження, - задоволено. Встановлено додатковий строк для надання відзиву, - пятнадцять днів з дня одержання даної ухвали суду. Клопотання представника Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях про відкладення підготовчого засідання, - задоволено. Відкладено підготовче засідання по адміністративній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Служби безпеки України, Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях про визнання дій протиправними та визнання відсутності повноважень до 12-00 год. 22.11.2018 року. Ухвалою суду від 22.11.2018 року закрито підготовче провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Служби безпеки України, Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях про визнання дій протиправними та визнання відсутності повноважень. Призначено судовий розгляд справи по суті на 14 годину 00 хвилин 19.12.2018 року.

У судовому засіданні представники відповідачів заперечували проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 26/18 від 13.06.2018 року близько о 14 год. 45 хв., на АЗС за адресою: с. Ст. Комар, Великоновосілківського району Донецької області, по вул. Фролова (Октябрська), 2а, ОСОБА_4 здійснював реалізацію паливно-мастильних матеріалів без державної реєстрації діяльності та без отримання ліцензії на торгівлю паливо-мастильними матеріалами (а.с.24-25).

Відповідно до постанови Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25.07.2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого (проживаючого) по вул. Єгорова, б. 22, с. Ст. Комар, Великоновосілківського району Донецької області, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення штраф на користь держави, у розмірі 2 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000, 00 грн (а.с.67-69).

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 13 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишено без задоволення. Постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25 липня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП, - залишено без змін. Вказана постанова розміщена у вільному доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

ОСОБА_3 звертався до Головного управління ДФС України у Донецькій області із запитами про надання інформації (а.с.28,33), про що йому надано відповіді, у встановленому законодавством порядку (а.с.14-19).

ОСОБА_3 також звертався до Служби безпеки України, Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях та Антитерористичного центру при СБ України із запитами про надання інформації (а.с.29-32), на які державними органами йому було надано відповіді (а.с.20-23).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. В частині 2 цієї статті встановлені загальні принципи, на відповідність яких суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень.

Стаття 4 Кодексу містить визначення поняття «публічно-правовий спір» це спір, зокрема, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно зі статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Тобто розгляд адміністративної справи передбачає, що є спірні правовідносини, які виникли внаслідок виконання суб'єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій і суд перевіряє ці дії на відповідність ст. 19 Конституції України та ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте судом таких дій відповідачів не встановлено, з позовної заяви неможливо встановити які управлінські дії відповідачів позивачі вважають протиправними і які саме приписи закону вони порушили.

Суд звертає увагу, що позовну заяву було залишено без руху та серед іншого запропоновано позивачу зазначити вимоги до кожного з відповідачів, які саме дії вчинені відповідачами та які права позивача цим порушені. Виконавши вимоги ухвали в іншій частині, в цій частини позивач та представник позивача ОСОБА_3 надав пояснення, що ухвала не підлягає виконанню, оскільки відсутні підстави для зміни (уточнення) позовних вимог.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Тобто в суду є повноваження щодо можливості виходу за межі позовних вимог, проте предмет та підстави позову визначаються саме позивачем або його представником.

Саме у позовній заяві у відповідності до ст. 160 Кодексу позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

При цьому згідно частини 5 даної статті в позовній заяві зазначаються:

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

З аналізу вищевказаного, суд зазначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас, якщо звернутись до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, то слід зазначити, що в процесуальному кодексі згадувана вище конституційна норма конкретизується, шляхом закріплення права особи звернутись до адміністративного суду, виключно якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і внаслідок чого вона може просити суд про їх захист.

Сам факт знаходження посадових осіб на території, на якій розташовано належне позивачу майно, не може піддаватися судом аналізу с точки зору дій, які можливо перевірити на предмет відповідності законодавству в межах адміністративної юрисдикції. Оскільки як вже зазначено, адміністративним судом перевіряються дії щодо реалізації субєктом владних управлінських функцій.

Стосовно посилання позивача ОСОБА_3 на порушення права власності ОСОБА_4, то воно підлягає захисту або в порядку цивільного судочинства, оскільки захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб здійснюється саме за приписами Цивільного процесуального кодексу України. Або, в разі якщо позивач вважає, що відносно нього або його власності вчинено злочин, він може захистити свої права шляхом звернення з відповідною заявою до правоохоронних органів. Вказане відображено у ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме що кожна особа має право на ефективний спосіб захисту прав.

Суд звертає увагу, що повноваження на проведення перевірки регламентовані ст.350 Податкового кодексу України, а тому посилання позивачів на відсутність повноважень у Головного управління ДФС у Донецькій області суд не приймає до уваги.

При цьому, як встановлено судом, позивача ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення штраф на користь держави, у розмірі 2 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 грн. Вищевказані рішення суду набрали законної сили та не підлягають перегляду в порядку адміністративного судочинства.

Водночас, суд взагалі не вбачає з матеріалів справи порушення права позивача та представника позивача ОСОБА_3 Суд вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

При визначенні поняття способів захисту права, як правило, застосовують три кваліфікуючі ознаки. Першою ознакою є їх мета усунення перешкод у здійсненні права. Досягненням цієї мети спосіб захисту права вичерпує себе. Мета покарання винної особи не входить до складу способу захисту права. Другою ознакою є спрямованість заходів їх вплив спрямований на особу, яка чинить зазначені перешкоди. Останньою, третьою, є ознака детермінованості способів захисту законом.

Суд не вбачає з позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 жодної з вищевказаних вимог.

У відповідності до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачами так і не викладений зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, не обґрунтовано порушення визначеними позивачами діями їх прав, свобод, інтересів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Донецькій області, Служби безпеки України, Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях про визнання дій протиправними та визнання відсутності повноважень, не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_3 (86065, Донецька область, м. Авдіївка, б. Шевченка, б.8/2,РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (85510, Донецька область, Великоновосілківський район, с.Комар, вул.Єгорова, б.22, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 114), Служби безпеки України (, м. Київ, вул. Володимирська, б. 33), Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях (ЄДРПОУ: 300, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 56) про визнання дій протиправними та визнання відсутності повноважень, відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Голуб В.А.