Справа № 804/1760/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2018 р. справа № 804/1760/18
06 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням позовної заяви поданої 18.04.2018 року, просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення відносно ОСОБА_1 перерахунку пенсії відповідно до Закону України від 23.12.2015 року № 900-VIII Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, статті 63 Закону Украіни "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року за № 2262-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року за № 988 Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції, від 18 листопада 2015 року за № 947 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268;
- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України від 23.12.2015 року № 900-VIII Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, статті 63 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції", від 18 листопада 2015 року № 947 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268, починаючи з 01 січня 2016 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», як колишній працівник органів внутрішніх справ України. 22.01.2018 р., у звязку з прийняттям Закону України від 23.12.2015 р. № 900-VIII «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату призначеної йому пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру, проте, на даний час відповідачем не проведено перерахунок та виплата йому пенсії. Дії відповідача позивач вважає не обґрунтованими та не законними, оскільки вони порушують, гарантовані статтею 46 Конституції України його соціальні права на пенсійне забезпечення, тому, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у адміністративній справі, та відповідно до частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Частиною 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
У встановлений ухвалою суду від 24.04.2018 року строк, а саме, 16.05.2018 року відповідачем подано письмовий відзив на позов, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечує проти позову у повному обсязі, та зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року. У відповідності із пунктом 3 Порядку № 45 ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Дніпропетровській області було надано довідку про розмір грошового забезпечення на ім'я позивача (у розмірах згідно постанови КМУ №988 від 11.11.2015), на підставі якої останньому було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року, та виплачено перераховані суми пенсій, починаючи з 01.01.2018, як це передбачено пунктом 3 Постанови № 103, тому, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії з 01.01.2016 року та її виплати з 01.01.2018, з урахуванням грошового забезпечення, встановленого законодавством для поліцейських, є правомірними, оскільки Головне управління діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
23.05.2018 року позивачем було подано відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому ОСОБА_1 зазначив, що дії відповідача вважає необґрунтованими та не законними, оскільки вони порушують гарантовані статтею 46 Конституції України соціальні права на пенсійне забезпечення. За правилами пункту 1 Порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 р., перерахунок раніше призначених, згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру, хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для них нових щомісячних додаткових грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Таким чином, позивач вважає підставою для перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення субєкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців. Отже, позивач вважає, що він як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру раніше призначеної йому пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Відповідно до листа ГУПФУ в Дніпропетровській області від 08.02.2018 року за № 1181-18 з ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшла довідка для перерахунку пенсії, проте, перерахунок пенсії позивачу буде здійснено лише після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України, що позивач вважає суттєвою бездіяльністю, такою, що порушує його права на гідне соціальне забезпечення, як колишнього працівника МВС та громадянина, тому, просить суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
Згідно із частиною 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Керуючись приписами статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у письмовому відзиві на позов, дослідивши письмові докази і письмові пояснення третьої особи, викладені у заявах по суті справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та обєктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 здобув право на отримання пенсії, як особа, яка звільнена з органів внутрішніх справ України і перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, де отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», як колишній працівник органів внутрішніх справ України.
22.01.2018 року у звязку з прийняттям Закону України від 23.12.2015р № 900-VIII «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату призначеної йому пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.
Так, відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку зі зміною хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною 2 статті 51 цього Закону.
У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
За правилами пункту 1 Порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року, перерахунок раніше призначених, згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру, хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для них нових щомісячних додаткових грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Таким чином, підставою для перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення субєкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року затверджено грошове забезпечення поліцейських національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їх сімей, інші ми особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбаченні цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах, згідно з додатком 1; схему посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання у розмірах,згідно з додатком 2; схеми посадових окладів поліцейських у розмірах, згідно з додатком 3-10, тобто відбулися зміни, які є підставою для перерахунку пенсії та зобовязують органи, на які покладено проведення перерахунку, здійснити його.
Встановлені цією постановою Кабінету Міністрів України складові грошового забезпечення поліцейських є такі ж, як складові грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром вони збільшилися, що є підставою доля перерахунку пенсії.
Отже, з огляду на викладене, суд вважає, що позивач, як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру раніше призначеної мені пенсії, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».
Водночас, відповідно до пункту 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року, на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України, Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, СЗР, ДПС, Управління Державної охорони, Адміністрація Держспецзвязку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у пятиденний строк Пенсійному Фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.
Пенсійний фонд України повідомляє у пятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній республіці Крим,областях, м. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.
Головні Управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою, згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноваженні рішенням керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Пунктом 3 Порядку 45 визначено, що на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлянням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби якщо інше не передбачене цим Порядком.
Отже,чинним законодавством України визначено порядок здійснення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», встановлено чіткий механізм здійснення перерахунку пенсії, у тому числі колишнім працівникам МВС.
Відповідно до цього Порядку, у Головних управлінь ПФУ виникає обовязок вчинити певні дії (скласти і направити списки осіб) лише від дати надходження повідомлення від Пенсійного фонду України, а в подальшому обовязок по проведенню перерахунку пенсії виникає після отримання від уповноважених органів (в даному випадку МВС) довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, які і є підставою для перерахунку пенсії.
Відповідно до листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 08.02.2018 року за №1181-18 з ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшла довідка для перерахунку пенсії позивача, але перерахунок пенсії йому буде здійснено лише після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.
Суд вважає, що не виділення додаткових коштів з державного бюджету на перерахунок пенсій не може бути причиною не перерахунку та не виплати мені пенсії, оскільки така бездіяльність суттєво порушує права позивача на гідне соціальне забезпечення, як колишнього працівника МВС та громадянина.
15 лютого 2018 року Верховний Суд виніс рішення за позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, в якому вказав, що згідно зі статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Посилання відповідача на відсутність коштів порушує право мирно володіти своїм майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд дійшов висновку, посилаючись на рішення Європейського суду у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення відносно ОСОБА_1 перерахунку пенсії відповідно до Закону України від 23.12.2015 року № 900-VIII Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року за № 2262-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року за № 988 Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції, від 18 листопада 2015 року за № 947 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі Міллер проти Австрії, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні Гайгузус проти Австрії від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.
Слід зазначити, що Конституційний Суд України в Рішенні від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 ) у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей, що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.
Отже, з метою захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України від 23.12.2015 року № 900-VIII Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, статті 63 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції", від 18 листопада 2015 року № 947 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268, починаючи з 01 січня 2016 року.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для повного встановлення обставин справи щодо ухвалення законного судового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 704,80 грн., що документально підтверджується оригіналом квитанції № 1154-5693-9640-5805 від 28.02.2018 року, яка наявна в матеріалах справи.
Отже, судовий збір у сумі 704,80 грн. підлягає поверненню позивачу.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 72 - 77, 90, 139, 246 - 247, 249, 255, 263, 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення відносно ОСОБА_1 перерахунку пенсії відповідно до Закону України від 23.12.2015 року № 900-VIII Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, статті 63 Закону Украіни "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року за № 2262-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року за № 988 Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції, від 18 листопада 2015 року за № 947 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268.
Копію рішення направити всім сторонам по справі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2