Справа № 826/14686/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Седика Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Київській області в якому просить:

- визнати неправомірною бездіяльність щодо не розгляду по суті заяв Державною службою України з питань праці з 2016-2018 роки позивача та її батька;

- визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Держпраці у Київській області щодо не розгляду по суті заяв за 2016-2018 роки позивача та її батька;

- зобов'язати Державну служби України з питань праці розглянути по суті заяви за 2016-2018 роки позивача та її батька;

- зобов'язати Головне управління Держпраці у Київській області розглянути по суті заяви за 2016-2018 роки позивача та її батька;

- зобов'язати Державну службу України з питань праці здійснити перевірку фактів щодо порушення чинного законодавства, Кодексу законів про працю України КНП "Консультативно-діагностичний центр" Деснянського району міста Києва;

- стягнути моральну шкоду;

- зобов'язати Головне управління Держпраці у Київській області заьез печити представника при працевлаштуванні ОСОБА_2

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України у зв'язку з тим, що у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

Позивач не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу скасувати, адміністративну справу направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що при постановленні ухвали Окружним адміністративним судом міста Києва були не в повній мірі з'ясовані обставини, що мають істотне значення для справи, оскільки позов, на який послався суд першої інстанції, подано в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні іншого суду перебуває справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що, в силу п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України, є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Однак з такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на наступене.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З наведеного випливає, що постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України можливе виключно за умови, коли у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегією суддів встановлено, в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа №826/13692/18 за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2005 р.н. до Державної служби України з питань праці та Головного управління Держпраці у Київській області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Поряд з цим, суд першої інстанції не врахував відмінність суб'єктного складу учасників справи №826/13692/18 та №826/14686/18, адже у справі 826/13692/18 ОСОБА_2 діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2005 р.н., у той час у справі №826/14686/18 ОСОБА_2 звернулася до суду у власних інтересах. Викладене, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про помилковість висновків Окружного адміністративного суду міста Києва про тотожність зазначених справ і, відповідно, наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, зважаючи на викладене, з метою недопущення ситуації щодо позбавлення особи права допуску до правосуддя, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що дану справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За таких обставин, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому є всі підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 21.12.2018 року.