Справа № 826/6409/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6409/18
УХВАЛА

26 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Епель О.В., Карпушової О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ ТОПАЗ» до Державної фіскальної служби України, Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АПБ ТОПАЗ» (далі - Позивач, ТОВ «АПБ ТОПАЗ») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач-1, ДФС України), Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Відповідач-2, Комісія ДФС) про:

- скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 475474/36566856 від 22.12.2017 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 54 від 27.10.2017 року;

- скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 540875/36566856 від 05.01.2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 43 від 18.08.2017 року;

- скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 540876/36566856 від 05.01.2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 48 від 29.08.2017 року;

- скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 540882/36566856 від 05.01.2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 60 від 20.07.2017 року;

- скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 540887/36566856 від 05.01.2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 50 від 30.08.2017 року;

- зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну № 54 від 27.10.2017 року, податкову накладну № 43 від 18.08.2017 року, податкову накладну № 48 від 29.08.2017 року, податкову накладну № 60 від 20.07.2017 року, податкову накладну № 50 від 30.08.2017 року, подані ТОВ «АПБ ТОПАЗ».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2018 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2018 року повернуто ДФС України вперше подану апеляційну скаргу у зв'язку з тим, що на усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі від 29.08.2018 року, Апелянтом не було надано документ про сплату судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач-1 вдруге подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Крім того, Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Перевіривши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку про необхідність повернення останньої з огляду на таке.

Згідно ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Зі змісту ч. ч. 3, 6, 8 ст. 59 КАС України вбачається, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. При цьому оригінал такої довіреності, її копія, засвідчена суддею, або її копія, засвідчена у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на подання і підписання апеляційної скарги має особисто керівник або представник на підставі довіреності. При цьому копія довіреності може засвідчуватись лише суддею або у визначеному законом порядку.

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Верхового Суду, викладеною, зокрема, в ухвалах від 19.02.2018 року у справі №826/3094/17 та у справі №813/2868/17.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, остання підписана ОСОБА_2, який визначає себе як представник ДФС України. Разом з тим, до апеляційної скарги не додано оригінал довіреності останньої або належним чином завіреної її копії, адже завірена безпосередньо ОСОБА_2 копія довіреності від 23.80.2018 року №99-99-11-17/26/52 за умови відсутності в останнього таких правомочностей, не вважається документом, який підтверджує повноваження представника у розумінні процесуального закону. Крім того, у матеріалах справи відсутній документ, який би підтверджував повноваження ОСОБА_2 на подання та підписання апеляційної скарги від імені ДФС України.

Відповідно до п. п. 6, 7 глави 3 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємства, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року №1000/5, право засвідчення документів та їх копій може надаватися посадовим та іншим особам на підставі довіреності. У посадових інструкціях визначаються повноваження щодо засвідчення документів та їх копій.

Згідно п. 8 глави 10 розділу ІІ вказаних Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Водночас, у матеріалах справи відсутній оригінал чи належним чином засвідчена копія довіреності на ім'я ОСОБА_2 на представництво ДФС України із правом подання та підписання апеляційної скарги, а додана до апеляційної скарги копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження такої особи на підписання апеляційної скарги, оскільки не засвідчена у визначеному законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі № 754/12087/17, від 07.05.2018 року у справі № 459/2302/17.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали. Крім того, з огляду на подання апеляційної скарги особою, яка не вправі її підписувати, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не розглядалося.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ ТОПАЗ» до Державної фіскальної служби України, Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

О.В. Карпушова