Справа № 2340/4252/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року справа № 2340/4252/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Дистрибуційна компанія Агротех до службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Nibulon S.A. та приватне акціонерне товариство Компанія Райз про визнання протиправними дій службової особи, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Дистрибуційна компанія Агротех з позовною заявою до службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, в якій просить визнати протиправними дії в межах виконавчого провадження №55583162 відносно товариства з обмеженою Дистрибуційна компанія Агротех, які виявляються у направленні запиту державного виконавця №55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що державний виконавець здійснює виконавчі дії відносно позивача, який не є учасником виконавчого провадження. Законом не передбачено обовязок позивача надавати запитувану відповідачем інформацію. Державний виконавець виходить за межі своїх повноважень вимагаючи відомості, які мали місце до відкриття конкретного виконавчого провадження №55583162, такі дії містять ознаки втручання органів державної влади у господарські відносини. Позивач вважає, що вказаними діями відповідач перевищує надані йому повноваження.

30 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що станом на 03.09.2018 в порядку, передбаченому ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець отримав від Державної фіскальної служби України і від стягувача інформацію, яка свідчила про можливе виникнення і існування у позивача дебіторської заборгованості перед боржником, але не отримав документального підтвердження такої інформації ані від органів доходів і зборів, ані від боржника, що викликало у державного виконавця потребу у виявленні дебіторської заборгованості боржника з використанням процесуальних прав і повноважень, передбачених ст.ст. 13, 18, 53 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначені обставини, відповідач обґрунтовано надіслав позивачеві запит державного виконавця від 03.09.2018 №55583162/20.1-4/23 щодо надання відомостей про належне боржнику майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати боржнику та довідку про стан заборгованості позивача перед боржником, письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

Зміст оскаржуваного запиту державного виконавця від 03.09.2018 №55583162/20.1-4/23, і підстави його складання відповідають вимогам ст.ст. 13, 18, 53 Закону України «Про виконавче провадження», а форма п.п. 6, 11, 12 розділу Ш Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

09 листопада 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що припущення відповідача про імовірність наявності заборгованості позивача перед ПрАТ «Компанія Райз» на підставі отриманого витягу з Єдиного реєстру податкових накладних є необґрунтованим, оскільки повністю спростовується інформацією ДФС України про відсутність такої дебіторської заборгованості. Представлені до суду докази не містять жодної достатньої та несуперечливої інформації, на підставі якої відповідач міг дійти обґрунтованого висновку про імовірність заборгованості позивача перед ПрАТ «Компанія РАЙЗ».

Відповідач не довів вчинення всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», для отримання необхідної йому інформації до прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалою суду від 26.11.2018 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Nibulon S.A. (юридична особа, зареєстрована за законодавством Швейцарської Конфедерації, код ЄДРПОУ відсутній, місцезнаходження: 49 AVENUE DE LA GARE CASE POSTALE 2067 CH-2001 NEUCHATEL SWITZERLAND, адреса для надсилання процесуальних документів: 54030, м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 9б) та приватне акціонерне товариство Компанія Райз (, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур, 5/17).

Відповідно до частини пятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд встановив наступне.

У провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц, про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23.05.2014 №4323(і), відповідно до якого з ПАТ «Компанія «Райз» на користь компанії «NIBULON S.A.» слід стягнути збитки в розмірі 17536000 доларів США і складні відсотки на цю суму, а також витрати на арбітраж.

03 вересня 2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Дистрибуційна компанія «Агротех» направлена вимога № 55583162/20.1-4/23, якою вимагалось протягом трьох днів з моменту отримання цього запиту подати до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України:

- відомості про належне приватному акціонерному товариству «Компанія «Райз» майно, що перебуває у ТОВ та майно чи кошти, які ТОВ повинно передати приватному акціонерному товариству «Компанія «Райз»;

- довідку про стан заборгованості ТОВ перед приватним акціонерним товариством «Компанія «Райз», письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

Також у вказаній вимозі № 55583162/20.1-4/23 зазначено, що відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо направлення запиту державного виконавця №55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018, позивач звернувся до суду.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначаються Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Частиною першою статті 14 Закону №1404-VIII передбачено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За правилами частини другої вказаної статті для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Частиною четвертою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно частини п'ятої статті 18 Закону №1404-VIII під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до пункту 9 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Таким чином, вимога державного виконавця не є виконавчою дією, не стосується вжиття заходів примусового виконання рішення, а тому відповідач складаючи та направляючи на адресу позивача вищевказану вимогу діяв з метою розшуку майна боржника на виконання вимог статті 18 Закону №1404-VIII.

Статтею 53 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Отже, державний виконавець може звернутись до осіб, в розпорядженні яких перебуває майно чи кошти боржника, та на запит отримати у таких осіб відповідні відомості про майно боржника.

Водночас, чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України не встановлено жодних обмежень періодів, за які може бути витребувана відповідна інформація.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц, про визнання та надання згоди на виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23 травня 2014 р. № 4323А(і) про стягнення заборгованості в розмірі 17 536 000 доларів США з ПАТ «Компанія «Райз» (боржник) на користь «NIBULON S.A.» (стягувач).

Листом ДФС України від 17.07.2017 №12601/5/99-99-12-03-06-16 (на вимогу державного виконавця від 03.07.2017) відповідачу надана інформація про дебіторську заборгованість боржника ПАТ «Компанія «Райз». Зокрема, відповідача повідомлено, що згідно з даними обліково-звітної інформаційної системи органів ДФС, товариство подало останню фінансову звітність за результатами фінансово-господарської діяльності першого кварталу 2018 року, а саме форму №1 «Баланс», де відображено на кінець звітного періоду суму в рядку 1040 «Довгострокова дебіторська заборгованість» - 10000 тис. грн, рядку 1125 «Дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги» - 164912 тис. грн, рядку 1130 «Дебіторська заборгованість за розрахунками за виданими авансами» - 482355 тис. грн., рядку 1135 «Дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом» - 27445 тис. грн, рядку 1136 «Дебіторська заборгованість за розрахунками, у тому числі з податку на прибуток» - 16614 тис. грн, рядку 1140 «Дебіторська заборгованість за розрахунками з нарахованих доходів» 1904 тис. грн, рядку 1145 «Дебіторська заборгованість за розрахунками із внутрішніх розрахунків» - 14815209 тис. грн, рядку 1155 «Інша поточна дебіторська заборгованість» - 2022411 тис. грн.

Згідно листа Офісу великих платників податків ДФС України від 20.07.2018 №8680/9/28-10-41/08-06 відповідачу надано витяг з Єдиного реєстру податкових накладних стосовно податкових накладних, виданих і отриманих боржником ПАТ «Компанія «Райз» впродовж 2014 2018 р.р., на підставі якого державним виконавцем встановлено, що у вказаний період ПАТ «Компанія «Райз» реалізувало позивачеві товарів (робіт, послуг) на загальну суму 467552399,8 грн.

03 вересня 2018 року стягувач у виконавчому провадженні №55583162 юридична особа Nibulon S.A. звернулась до відповідача з клопотанням про надсилання позивачеві запиту державного виконавця в порядку, передбаченому ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що не зважаючи на те, що позивач не є учасником чи стороною виконавчого провадження, державний виконавець має право відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII звернутись до нього з вимогою щодо надання інформації, яка необхідна йому для подальшого здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження.

Оскільки предметом вимоги відповідача було витребування інформації щодо відомостей про належне приватному акціонерному товариству «Компанія «Райз» майно, що перебуває у позивача та майно чи кошти, які позивач повинен передати приватному акціонерному товариству «Компанія «Райз» (яке є боржником у виконавчому провадженні за №55583162), тому державний виконавець мав право надіслати позивачу запит від 03.09.2018 та витребувати у останнього відповідні відомості згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» та не здійснював виконавчих дій.

Посилання позивача на те, що відповідач не мав права витребовувати від нього інформацію щодо дебіторської заборгованості перед ПАТ «Компанія «Райз» від ТОВ «Дистрибуційна компанія Агротек», суд не приймає до уваги, оскільки, як вже зазначалось, п.3 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII надає державному виконавцю повноваження на вчинення таких дій без жодних умов чи обмежень та відповідач вимагав надати інформацію виключно про заборгованість перед ПАТ «Компанія «Райз», що виключає втручання у таку господарську діяльність позивача.

Згідно статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

У відповідності до пункту 3 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Пунктом 4 розділу I вказаної Інструкції передбачено, що відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України.

Відтак, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наділений повноваженнями щодо надіслання вимог, пов'язаних з виконанням рішень, за якими сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких необхідно відмовити.

У звязку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір, витрати на правничу допомогу) відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю Дистрибуційна компанія Агротех (вул. Деревянка, буд. 2, м. Умань, Черкаська область, 20301, ) до службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Nibulon S.A. та приватне акціонерне товариство Компанія Райз про визнання протиправними дій службової особи, відмовити повністю,

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Руденко