Справа № 0440/6891/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 0440/6891/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби з надзвичайних ситуацій

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року (головуючий суддя - Віхрова В.С.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

третя особа Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій

про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Відповідач), третя особа Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому просив:

- визнати протиправним рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про припинення з 01.06.2018 р. пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах з 01.06.2018 р.

В обґрунтування позовної заяви вказано, що Відповідачем безпідставно та необґрунтовано припинено виплату пільгової пенсії ОСОБА_1 за списком №1, рішення про що Позивачу надано не було.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у справі №0440/6891/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій, про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено (а.с. 178-181).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем надано усіх передбачених законодавством документів щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема, Порядком №22-1 та Порядком № 637.

Третя особа, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржила його в апеляційному порядку (а.с. 186-190).

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій є правонаступником прав та обов'язків Марганецького воєнізованого гірничорятувального загону та Південного регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону.

Третя особа, яка була належним чином сповіщена про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила.

За таких обставин, з урахуванням думки представників Позивача та Відповідача, кожного окремо, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі нез'явившихся учасників справи.

В судовому засіданні представник Позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

В судовому засіданні представник Відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.03.2015 р. позивачу призначено пенсію на пільгових умовах за списком №1 згідно наданої довідки про підтвердження пільгового стажу від 24.02.2015 р. №01/2-66, виданої Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальний) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій, відповідно до якої ОСОБА_1 працював повний робочий день: за період з 16.09.2002 р. по 20.05.2003 р. та з 08.09.2003 р. по 02.02.2004 р. в Марганецькому воєнізованому гірничорятувальному загоні; за період з 03.02.2004 р. по 29.12.2005 р. в Південному регіональному спеціальному (воєнізованому) аварійно-рятувальному загоні; за період з 30.12.2005 р. по 27.06.2013 р. в Марганецькому спеціальному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні; за період з 01.07.2013 р. по 28.02.2015 р. в Державному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальний) загоні Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Згідно довідки про підтвердження пільгового стажу від 30.03.2017 р. №01/2-113, виданої Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальний) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 перераховано пенсію з урахуванням стажу по списку №1 за період з 01.03.2015 р. по 02.08.2016 р.

Згідно листа Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 11.04.2018 р. №01/6-649 відкликано раніше видану довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах у зв'язку із тим, що довідка не містить інформації про перейменування, ліквідацію, правонаступництво аварійно-рятувальних формувань, які діяли до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій та, щодо яких у загоні відсутнє правонаступництво.

Враховуючи дану обставину, відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача права на пільгову пенсію по списку №1, оскільки стаж ОСОБА_1, згідно наданих документів, складає 32 роки 6 місяців 14 днів (зарахований по 28.02.2017 р.), з них пільгового стажу по списку №1 - 3 роки 1 місяць 1 день (за період роботи в Державному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальний) загоні Державної служби України з надзвичайних ситуацій) та Розпорядженням від 11.05.2018 р. №806873 пенсійну справу з 01.06.2018 р. було закрито до з'ясування.

Листом від 14.05.2018 р. №535/03-18 позивача було повідомлено про вказані обставини та роз'яснено, що для підтвердження пільгового періоду роботи з 16.09.2002 р. по 20.05.2003 р. та з 08.09.2003 по 02.02.2004 р. в Марганецькому воєнізованому гірничорятувальному загоні, з 03.02.2004 р. по 29.12.2005 р. в Південному регіональному спеціальному (воєнізованому) аварійно-рятувальному загоні він має право надати заяву та відповідні документи для розгляду на Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Для надання документів для підтвердження пільгового періоду роботи з 30.12.2005 р. по 27.06.2013 р. в Марганецькому спеціальному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні на розгляд вищезазначеної Комісії підстави відсутні, оскільки згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, даний загін ліквідовано та його правонаступником визначено Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Листом від 09.08.2018 р. №Т12669-18 за результатами розгляду звернення позивача від 03.08.2018 р. з питань надання рішення про припинення виплати пенсії, ОСОБА_1, повідомлено, що відповідно до законодавства орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі відповідне повідомлення про призначення або відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин та порядку його оскарження, яке і було направлене листом від 14.05.2018 р. за №535/03-18, а надання самого рішення, не передбачене та не є обов'язковим.

Визнання протиправним рішення про припинення виплати пільгової пенсії позивачу у зв'язку із відсутністю інформації про перейменування, ліквідацію, правонаступництво аварійно-рятувальних формувань, які діяли до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій та, щодо яких у загоні відсутнє правонаступництво є предметом судового спору.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII; Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV; Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.08.1993 року; Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006 року; Указу Президента України №1328 від 21.11.2003 р. «Про вдосконалення управління у сфері запобігання і реагування на надзвичайні ситуації техногенного та природного характеру»; Статуту Марганецького воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону, затвердженого Наказом МНС України від 30.09.2008 року.

Надаючи оцінку діям суб'єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Положенням ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 (надалі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З матеріалів справи встановлено, що згідно записів у трудовий книжці серії №0420481 та довідки про підтвердження роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці від 24.02.2015 р. №01/2-66, виданої Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальний) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій, ОСОБА_1 працював повний робочий день: за період з 16.09.2002 р. по 20.05.2003 р. та з 08.09.2003 р. по 02.02.2004 р. в Марганецькому воєнізованому гірничорятувальному загоні; за період з 03.02.2004 р. по 29.12.2005 р. в Південному регіональному спеціальному (воєнізованому) аварійно-рятувальному загоні; за період з 30.12.2005 р. по 27.06.2013 р. в Марганецькому спеціальному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні; за період з 01.07.2013 р. по 28.02.2015 р. в Державному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальний) загоні Державної служби України з надзвичайних ситуацій на посаді командира взводу у період з 16.09.2002 р. по 15.01.2003 р. (наказ №281к від 16.09.2002 р.), на посаді командира взводу у період з 16.01.2003 р. по 20.05.2003 р. (наказ №77-к від 20.05.2003 р.), у період з 08.09.2003 р. по 02.02.2004 р. на посаді заступника командира взводу (наказ №148к від 04.9.2003 р.), у період з 30.12.2005 р. по 30.04.2007 р. на посаді заступника командира взводу (наказ №2к від 30.12.2005 р.), у період з 01.05.2007 р. по 27.06.2013 р. на посаді командира взводу (наказ №51к від 28.04.2007 р.)

Крім того, у довідці про підтвердження роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці від 24.02.2015 р. №01/2-66 вказано, що 01.02.2004 р. Марганецькій ВГРЗ було перейменовано в Марганецький спеціальний (воєнізований) гірничорятувальний загін (МСВГРЗ), який існував як підрозділ Південного регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону (Південного РСВАРЗ) Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби (ДСВАРС) МНС України. Згідно наказу Штабу ДСВАРС МНС України від 22.11.2005 р. №4 з 22.11.2005 р. створено Марганецький ВГРЗ, який підпорядкований Штабу ДСВАРС МНС України. З жовтня 2007 р. Штаб ДСВАРС перейменовано в Головне управління ДСВАРС МНС України, загін підпорядковувався Головному управління ДСВАРС МНС України. З 30.09.2008 р. загін підпорядковано Державній спеціальній (воєнізованій) гірничорятувальній (аварійно-рятувальній) службі (ДСВГРС) МНС України на підставі наказу МНС України від 30.09.2008 р. №694 «Про затвердження установчих документів формувань ДСВГРС». На виконання наказу ДСНС України від 15.05.2013 р. №224 «Про припинення юридичних осіб» Марганецький СВГАРЗ ДСНУ припинив діяльність юридичної особи шляхом приєднання до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (підстава: архівна довідка №Б-3/201-233 від 23.02.2015 р. Архівного відділу Марганецької міської ради Дніпропетровської області).

Згідно відомостей архівного сектора Марганецької міської ради від 24.10.2017 р. та передмови до опису № 1-ос з особового складу ліквідованого Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій за 1947 -2013 роки: Марганецький ВГРЗ на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.1998 року № 386 підпорядковано штабу воєнізованих гірничорятувальних частин Південного регіону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби МНС України.

21.11.2003 р. Президентом України прийнято Указ № 1328 «Про вдосконалення управління у сфері запобігання і реагування на надзвичайні ситуації техногенного та природного характеру». У п.1 даного Указу. зазначено про погодження з пропозицією Кабінету Міністрів України щодо утворення Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи на базі Державної воєнізованої гірничорятувальної (аварійно-рятувальної) служби, Державної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби пошуку і рятування туристів, Державної пошуково-рятувальної служби на водних об'єктах, Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби, Державного підприємства «Центральний спеціалізований (воєнізований) аварійно-рятувальний загін», що належать до сфери управління цього Міністерства і ліквідуються.

Так, на виконання Указу Президента України № 1328 від 21.11.2003 р. наказом міністра від 17.12.2003 р. № 502 затверджено Тимчасовий Статут Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та утворено у складі Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби регіональні ДСВАРС, зокрема Південний регіональний СВАРЗ.

Відповідно до Статуту Марганецького воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону, затвердженого Наказом МНС України від 30.09.2008 р., загін є правонаступником Марганецького воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної аварійно- рятувальної (гірничорятувальної) служби МНС, створеного відповідно до наказу МНС від 18.10.2005 р. № 272.

Згідно Статуту Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Головою Державної служби України з надзвичайних ситуацій 05.05.2016 р., загін є правонаступником Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону ДСНС.

Вказані обставини про реорганізацію загону є у доступі шляхом відкритих баз даних та були встановлені судами у ряді аналогічних рішень (справа №180/1379/17, справа №182/4876/17).

Окрім зазначеного, пільговий стаж позивача та проведення атестації робочих місць за умовами праці підтверджені наступними документами: довідка про заробітну плату для обчислення пенсії №18 від 05.03.2015 р. та додаток до неї, архівна довідка Марганецької міської ради Дніпропетровської області про нараховану заробітну плату за 2001-2004 рр. №Т-3/202-234 від 23.02.2015 р., довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 19.03.2015 №206, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 19.03.2015 №207, накази про результати проведення атестації робочих місць №8 від 04.02.2000 р., №75 від 03.06.2004 р., №44 від 01.04.2009 р., №60 від 26.03.2012 р.) та затверджені переліки робочих місць, виробництв, професій, посад з пільговим пенсійним забезпеченням до зазначених наказів.

Також, третьою особою було надано коригуючі довідки №01/2-463 від 18.12.2017 р., №01/2-96 від 23.03.2018 р., №01/2-95 від 23.03.2018 р. з відомостями про періоди роботи позивача та займані посади.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що встановлені обставини свідчать про надання позивачем усіх передбачених законодавством документів щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема, Порядком №22-1 та Порядком № 637 та про відсутність підстав, передбачених ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для припинення виплати останньому пенсії.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 17 жовтня 2018 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги третьої особи спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у справі №0440/6891/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 26 грудня 2018 р.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова