Справа № 1140/2098/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

20 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 1140/2098/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді (доповідач) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року та додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року у справі № 1140/2098/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час перерахунку раніше призначеної пенсії з 01.01.2018 р.;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року № 103, починаючи з 01 січня 2018 року у розмірі 90 % від грошового забезпечення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправними дії ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_3 граничним розміром у 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсію з 01 січня 2018 року у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.

Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року було стягнуто на користь ОСОБА_3 з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржувані рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що оскільки станом на момент проведення перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ( а саме на січень 2016 року та січень 2018 року) Законом визначено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, у пенсійних органів були відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії виходячи із розміру, вищому ніж 70% грошового забезпечення. Також, позивач зауважив, що за приписами п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції, що діяла до 15.12.2017 року) Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору, у звязку з чим, головному управлінню не виділялись бюджетні асигнування для сплати судових витрат. За приписами ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, у звязку з чим, на переконання пенсійного органу, стягнення з нього судових витрат є безпідставними.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до статті 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в ОСОБА_1 управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 01.01.2007 року отримує пенсію за вислугою років у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (пенсію призначено з 15.11.1988 р.).

03.07.2018 року позивач звернувся до ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою щодо проведення перерахунку призначеної пенсії (а.с.10).

ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 05.07.2018 року №12796/03-19 в задоволенні заяви позивача було відмовлено.

Вказана відмова була обґрунтована тим, що на момент проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям (а саме на січень 2018 р.) Законом визначено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому немає правових підстав для здійснення перерахунку пенсії виходячи із розміру, вищому ніж 70 % грошового забезпечення. Також зазначено, що пенсія позивача призначена відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а тому на час здійснення перерахунку пенсії застосуванню підлягає саме ця стаття в редакції, яка є чинною.

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу зі зменшенням відсоткового розміру пенсії з 90 % на 70 % вчинені не на підставі, не у межах повноважень та у не спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процент.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII внесено зміни у частину другій статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Як свідчать встановлені обставини справи, позивачу була призначена та виплачувалась до 01.01.2018 року пенсія за вислугу років у розмірі 90 % від розміру грошового забезпечення.

При цьому, при перерахунку пенсії позивачу, пенсійним органом було застосовано редакцію ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» чинну на час проведення перерахунку та зменшенню розміру пенсії до 70% від розміру грошового забезпечення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дії відповідача зі зміни відсоткового показника розміру пенсії до грошового забезпечення є протиправними оскільки, при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому, застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Отже, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а тому при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі № 686/12623/17, від 19.06.2018 року у справі № 583/2264/17, від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а та від 27 лютого 2018 року у справі № 642/3284/17, що враховується судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Так, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо протиправності дій пенсійного органу по зменшенню розміру пенсії позивача до 70% від розміру грошового забезпечення.

При цьому, посилання пенсійного органу на необхідність залишення адміністративного позову без розгляду в частині зобовязання пенсійного органу провести перерахунок пенсії позивача за період з 01.01.2018 року по липень 2018 року, з огляду на звернення останнього до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії у липні 2018 року, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки перерахунок пенсії позивача, внаслідок чого було зменшенно його відсотковий розмір грошового забезпечення, був проведений пенсійним органом на виконання приписів ч. 4 ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а саме у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, з огляду на те, що позивач дізнався про порушення свого права на належний перерахунок пенсії в липні 2018 року, звернувся до суду 27.07.2018 року та наявних висновків суду щодо протиправних дій пенсійного органу по зменшенню позивачу відсоткового розміру грошового забезпечення при її перерахунку починаючи з 01.01.2018 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо дотримання позивачем строку звернення до суду, передбаченого ч. 1 ст. 122 КАС України.

Щодо правомірності стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплаченого останнім судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Слід відзначити, що положення ст. 139 КАС України не визначають можливість звільнення, зокрема, органів пенсійного фонду від розподілу судових витрат за рахунок його бюджетних асигнувань у випадку коли рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

В свою чергу, згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду першої інстанції, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 704.80 грн., що підтверджується квитанцією № 2 від 27.07.2018 року.

В свою чергу, як вбачається з рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року, при вирішенні спору по суті, розподіл судових витрат судом першої інстанції здійснений не був.

Відтак, оскільки заявлені позивачем позовні вимоги були задоволенні у повному обсязі, відповідно сплачений останнім судовий збір був обґрунтовано стягнутий на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, шляхом прийняття Кіровоградським окружним адміністративним судом додаткового рішення від 03.09.2018 року.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року та додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року у справі № 1140/2098/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає на підставі п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко