Справа № 810/1218/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1218/18 Головуючий у І інстанції - Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кейнфор", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармако 2009" про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кейнфор", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармако 2009", в якому просило стягнути кошти з ТОВ «Кейнфор» та ТОВ «Фармако 2009» коштів, отриманих за недійсним правочином в сумі 156000, 00 грн.

Ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року адміністративний позов повернуто Позивачу без розгляду разом із доданими до неї документами.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про повернення позовної заяви та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зокрема Позивач зазначає, що повернення позовної заяви було необгрутнованим. Таке повернення суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідачами відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи адміністративний позов, суддя суду першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, Позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Колегія суддів не погоджується з висновками судді суду першої інстанції з таких підстав.

Так, згідно з п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У ході ознайомлення із позовною заявою суддею суду першої інстанції виявлено, що вона не відповідає вимогам, встановленим в ст. ст. 160, 161 КАС України, а саме в ній не зазначено: реєстраційного номера облікової картки платника податків, засобів зв'язку та адреси електронної пошти представника Позивача, а також повного найменування, засобів зв'язку та адрес електронної пошти Відповідачів; відсутній оригінал документа на підтвердження повноважень представника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_2, яким підписаний позов; копії доданих до позовної заяви документів, не завірено у відповідності до Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації"; відсутні докази направлення Відповідачам копій позовної заяви із додатками з урахуванням усунутих недоліків; відсутні докази, якими підтверджується кожна обставина справи; також, власного письмового підтвердження Позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого Відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; оригіналу документа про сплату судового збору у відповідності до Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» в розмірі 2340, 00 грн.

У зв'язку із наведеним ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року позовну заяву Позивача залишено без руху та надано йому десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви

В порядку виконання вимог ухвали судді суду першої інстанції від 19 березня 2018 року, Позивачем 11 травня 2018 року та 16 травня 2018 року подано до Київського окружного адміністративного суду заяви про усунення недоліків позовної заяви, якими усунув зазначені судом першої інстанції недоліки позовної заяви шляхом надання оригінала платіжного доручення на підтвердження сплати судового збору, оригінала довіреності на представника ОСОБА_2, завірені копії документів, примірник позовної заяви з врахуванням зауважень суду та квитанцію про направлення такого примірника Відповідачам.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року продовжено Позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на п'ять днів з моменту вручення копії ухвали, у зв'язку з тим, що Позивачем не усунені недоліки зазначені в ухвалі судді Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року в повному обсязі.

Також, у вказаній ухвалі судді суду першої інстанції зазначено, що недоліки позовної заяви мають бути усунені ГУ ДФС у Київській області на протязі п'яти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання суду позову з дотриманням положень ст.ст. 160-161 КАСУ, в тому числі, зазначенням фактичного місця проживання/перебування представника позивача-фізичної особи (у разі перебування за адресою АДРЕСА_2, або АДРЕСА_1, - доказу реєстрації за цією адресою); оригіналу довіреності на представництво або її копії, засвідченої у встановленому законом порядку та доказу направлення відповідачам копії позовної заяви рекомендованим листом із зворотнім повідомлення про вручення поштового відправлення.

Судом першої інстанції встановлено, що вказана вище ухвала судді суду першої інстанції про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви отримана Позивачем 23 червня 2018 року, що підтверджено зворотнім повідомленням про вручення ухвали.

04 липня 2018 року в межах наданого судом першої інстанції строку, Позивач подав до Київського окружного адміністративного суду заяву про усунення недоліків

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком судді суду першої інстанції про те, що недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі судді суду без руху у визначений судом строк Позивачем не усунуті.

Щодо посилання судді суду першої інстанції про відсутність доказів направлення Позивачем копій позовної заяви Відповідачам, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст. 161 КАС України, суб'єктом владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам по справі, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Колегія суддів звертає увагу, що на доказ виконання вимог вказаної процесуальної норми, Позивачем було надано фіскальні чеки на підтвердження відправки Відповідачам рекомендованого листа з повідомленням про вручення, що є належним доказом направлення позову рекомендованим листом з повідомленням про вручення позову (а.с. 10).

Відповідно до частини 2 Правил зазначено, зокрема, що розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Статтею 13 Закону України «Про поштовий зв'язок» від 04 жовтня 2001 року № 2759-III передбачено порядок надання поштового зв'язку, зокрема, у абзаці 3 вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв'язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов'язково зазначаються найменування оператора та об'єкта поштового зв'язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв'язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв'язку.

Аналізуючи сказані норми, колегія суддів дійшла висновку, що належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень позовної заяви з додатками Відповідачу є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об'єкта поштового зв'язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року по справі № 820/1186/17 (№ К/9901/42805/18).

Посилання судді суду першої інстанції про відсутність оригіналу довіреності на представництво Головного управління ДФС у Київській області або її копії, засвідченої у встановленому законом порядку, колегія суддів вважає помилковим з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що до адміністративного позову було додано оригінал довіреності, яким Головне управління ДФС у Київській області в особі в.о. начальника Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_3 уповноважує заступника начальника відділу супроводження судових спорів по стягненню коштів до бюджету юридичного управління Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_2 представляти інтереси начальника Головного управління ДФС у Київській області.

Відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 06.06.2018 року № 932-о покладено виконання обов'язків начальника Головного управління ДФС у Київській області на начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 з 11.08.2018 року по 10.07.2018 року, з правом підпису фінансових документів.

Також, колегія суддів вважає безпідставним посилання судді суду першої інстанції про не зазначення фактичного місця проживання/перебування представника Позивача - фізичної особи (у разі перебування за адресою АДРЕСА_2, або АДРЕСА_1, - доказу реєстрації за цією адресою) та відсутність копії паспорту представника Позивача, адже наведене не може бути підставою для повернення позовної заяви, оскільки вказане суперечитиме завданню адміністративного судочинства, та свідчитиме про формальну відмову у прийнятті позовної заяви до розгляду.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком судді суду першої інстанції про те, що недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі без руху у визначений судом строк Позивачем не усунуті.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Разом із тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Отже, Позивачем усунуто недоліки позовної заяви, які перелічені в ухвалі судді Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року та ухвалі судді Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, що свідчить про відсутність правових підстав для повернення позовної заяви Позивачу.

За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу судді суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки судді суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі скасуванню, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задовольнити, ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький