Справа № 158/2403/18
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/2403/18
Провадження № 2-а/0158/118/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Корецької В.В.

при секретарі - Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу першої роти Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП рядового поліції Круглової Олександри Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Ківерцівський районний суд Волинської області з позовом до поліцейського взводу першої роти Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП рядового поліції Круглової О.С. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, щo постановою поліцейського взводу першої роти УПП в Луганській області ДПП рядового поліції Кругловою О.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ВР №218275 від 28.08.2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, як таку, що не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам події. Крім того вказує, що за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП правопорушень не вчиняв, розгляд справи було проведено упереджено, висновки надумані, а до адміністративного стягнення його притягнуто за відсутності винуватості.

З врахуванням вищевикладеного, просить поновити строк на оскарження постанови інспектора патрульної поліції, як такий, що пропущений з поважних причин та скасувати вищезазначену постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

01.11.2018 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про проведення розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження для забезпечення можливості безпосередньої участі в судовому засіданні та витребуванні додаткових доказів.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.11.2018 року клопотання позивача задоволено, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

В період підготовчого провадження відзив на позовну заяву від відповідача чи його представника до суду не надходив.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, від останньої подано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач поліцейський взводу першої роти УПП в Луганській області ДПП рядового поліції Круглова О.С. в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги не визнає та просить у їх задоволенні відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Проаналізувавши та дослідивши надану позивачем копію постанови серії ВР №218275 від 28.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд вважає встановленим, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП дійсно була винесена вищевказаним суб'єктом владних повноважень - відповідачем 28.08.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.1 (г) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно зі ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Тобто дана норма закону зобов'язує посадову особу, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, не лише фіксувати правопорушення, але й неухильно дотримуватися процесуального порядку розгляду адміністративної справи визначеною ст. 279 КУпАП.

Згідно зі ст. 293 КУпАП встановлено, що орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Крім того, згідно зі ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інше.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із доказів, що передбачені ст. 251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 р. (остання не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак враховується судом в системному аналізі з іншими актами законодавства).

Зокрема, згідно п. 3 розділу ІІ цієї Інструкції якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З наданого відповідачем відеозапису з боді-камер працівників поліції вбачається, що розгляд справи на місці проведено рядовим поліції Циганчуком О.Г., який в свою чергу роз'яснював позивачу ОСОБА_1 його права та обов'язки, однак постанова складена іншим працівником поліції - Кругловою О.С.

Тобто, поліцейський взводу першої роти УПП в Луганській області ДПП рядовим поліції Кругловою О.С. не роз'яснювалися права та обов'язки ОСОБА_1, окрім того, також вказаним працівником поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пред'явити поліс страхування.

Відповідач, складаючи постанову відносно позивача діяв в порушення ст. 280 КупАП - не з'ясував всі обставини, зазначив відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, не надавши позивачу, як встановлено під час розгляду справи ніяких доказів вчинення правопорушення, що вказує на неправомірність дій відповідача та обгрунтованість позовних вимог позивача.

Разом з тим, позивачу слід поновити строк звернення до суду для оскарження постанови, оскільки він пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, так як на підставі п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, позивач використав досудовий спосіб врегулювання спору, шляхом звернення зі скаргою, відповідь на яку отримав 17.09.2018 року, а до суду звернувся 26.09.2018 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів, тому постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 121, 241-244, 262, 286 КАС України, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити строк на оскарження постанови інспектора патрульної поліції серії ВР №218275 від 28.08.2018 року, як такий що пропущений з поважних причин.

Скасувати постанову поліцейського взводу першої роти першого батальйону УПП в Луганській області рядового поліції Круглової Олександри Сергіївни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ВР №218275 від 28.08.2018 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1, житель АДРЕСА_1.

Представник позивача - ОСОБА_3, жителька АДРЕСА_1.

Відповідач - поліцейський взводу першої роти Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП рядовий поліції Круглова Олександра Сергіївна, адреса: м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 16, Луганської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2018 року.