Справа № 308/12652/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/4411/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2018 року у справі № 308/12652/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ :

06.11.2018р. позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 4305/30500/18 від 02.10.2018р.

РішеннямУжгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2018р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2018р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України. Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Cудом першої інстанції встановлено, що 05.09.2018р. в 16 годин 18 хвилини в зону митного контролю пункту пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ДФС на ділянку «виїзд з України» вїхав легковий автомобіль марки «PEUGEOT», моделі « 307», номер кузова №VF33ERHRH83492044, реєстраційний номерний знак Словаччини МІ858DМ під керуванням громадянина ОСОБА_2 Формою проходження митного контролю гр. України останній обрав порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор».

Під час здійснення митних формальностей митним органом проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, встановлено, що 21.05.2018р. через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_2 в режимі «транзит» ввіз на митну територію України легковий автомобіль «PEUGEOT», моделі « 307», номер кузова №VF33ERHRH83492044, реєстраційний номерний знак Словаччини МІ858DМ.

Зокрема, враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, зясовано, що даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч.1 ст.381 Митного кодексу України.

Відповідно до інформації ПІК «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби гр. ОСОБА_2 зобовязувався вивезти автомобіль марки «PEUGEOT», моделі « 307», номер кузова №VF33ERHRH83492044, реєстраційний номерний знак Словаччини МІ858DМ в зоні діяльності однієї митниці в строк до 26.05.2018р.

Проте, станом на 05.09.2018р. термін перебування вищевказаного транспортного засобу на митній території України, ввезеного з метою транзиту становить більше ніж десять діб.

Отже, станом на 05.09.2018р. позивач не вивіз із території України вищевказаний транспортний засіб у звязку з чим порушив строк транзитних перевезень який встановлений ст.95 Митного кодексу України.

02.10.2018р. заступником начальника Закарпатської митниці ДФС начальником УПМП та МВ ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 винесено постанову у справі про порушення митних правил № 4305/30500/18 від 02.10.2018р., якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 8500 грн. 00 коп.

ч.1 ст.458 Митного кодексу України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Із змісту ч.3 ст.470 Митного кодексу України видно, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Проте, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 станом на станом на 05.09.2018р. даний транспортний засіб за межі митної території України не вивіз, а тому порушив встановлений ч.1 ст.95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту.

ч.1 ст.460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених ч.3 ст.469, ст.470, ч.3 ст.478, ст.481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В ст. 95, ст. 192 Митного кодексу України передбачено, що до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

Із змісту ч.5 розділу VIII наказу Міністерства фінансів № 657 від 31 травня 2012 року «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981, видно що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Тобто, законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Не приймає до уваги колегія суддів доводи апелянта про те, що він до митного органу звернувся з письмовою заявою від 30.05.2018р., в якій повідомив про поломку транспортного засобу оскільки, останній звернувся після спливу терміну «Транзит». Документів, які б підтверджували наслідки аварії або дії обставин непереборної сили надано не було.

На підтвердження поломки транспортного засобу ОСОБА_2 надав довідку ФОП ОСОБА_4 № 05/3/09/18 від 05.09.2018р.; розрахункову квитанцію №061089 від 05.09.2018р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №05/3/09/18 від 05.09.2018р.; наряд-заказ № 05/3/05/18 від 21.05.2018р.; копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія В04 № 213318; копію витягу з реєстру платників єдиного податку від 15.06.2018р.; копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Із змісту довідки ФОП ОСОБА_4 № 05/3/09/18 від 05.09.2018р. видно, що вказаний транспортний засіб з 21.05.2018р. по 05.09.2018р. знаходився на ремонті в автомайстерні у звязку з ремонтом двигуна.

Проте, в наданій довідці відсутні відомості які підтверджують наслідки аварії або дії обставин непереборної сили тощо.

Вказане дає підстави дійти висновку, що транспортний засіб який належить позивачу вийшов із ладу внаслідок звичайної його експлуатації, що в розумінні положень ст.ст. 95, 192, 460 Митного кодексу України, виключає ознаки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Крім того, поломка транспортного засобу не могла завадити громадянину ОСОБА_2 вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобовязання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обовязок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення до закінчення строків, передбачених ст. 95 Митного кодексу України.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи апелянта, що митний орган належним чином не розглянув його заяву про продовження терміну перебування вказаного транспортного засобу на митній території України, оскільки останній звернувся по спливу терміну транзиту, а тому це не спростовує порушення строків передбачених ст. 95 Митного кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову оскільки, митний орган як субєкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законом та Конституцією України. В діях ОСОБА_2 наявний склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Апеляційна скарга не спростовує правильність доводів, якими мотивоване судове рішення та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2018 року у справі № 308/12652/18 без змін.

Постанова є остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 28.12.2018р.