Справа № 160/7337/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року Справа № 160/7337/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі судового засідання Дубовик Г.Е.
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними, скасування припису та постанов, -
02.10.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (надалі - відповідач) в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень від 14.08.2018 р. № дн-1132/267/АВ/П, прийнятий Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Нікопольському регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області;
- визнати протиправним та скасувати постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28.08.2018 року №ДН1132/267/АВ/ТД-ФС/518 у розмірі 111690,00 грн. та № ДН1132/267/АВ/ІП-ФС/524 у розмірі 3723,00 грн., прийняті першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області;
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа 160/7337/18 передана судді Віхровій В.С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 р. у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 р. позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 р. відкрито спрощене провадження з викликом сторін на 05.11.2018 р. о 10:00 год.
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.
У судове засідання 05.11.2018 р. представник відповідача не прибув, надав клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату з метою підготовки та надання відзиву на позовну заяву. У зв'язку з чим розгляд справи було відкладено до 10:40 год. 23.11.2018 р.
06.11.2018 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої відповідач повідомив, що оскаржувані припис та постанови правомірно винесені за результатами встановлених під час інспекційного відвідування порушень трудового законодавства
12.11.2018 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду та засобами електронного зв'язку надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач повідомляє, що всі необхідні документи є у нього в наявності, а інспектори не вимагали надати документи. Також вказано, що відповідач навмисно та штучно створював порушення, які зазначив у акті інспекційного відвідування.
19.11.2018 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якого проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у акті інспекційного відвідування та запереченні.
У судове засідання 23.11.2018 р. прибули уповноважені представники сторін. Представником позивача було подано клопотання про виклик свідків, у зв'язку із чим у судовому засіданні оголошено перерву до 10:20 год 10.12.2018 р.
07.12.2018 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду представником позивача долучені додаткові докази по справі, а саме копії журналів реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки на робочому місці та охорони праці на робочому місці, книга обліку трудових книжок і вкладишів до них, особова картка працівника ОСОБА_5, правила внутрішнього розпорядку.
У судове засідання 10.12.2018 р. прибули позивач, уповноважені представники сторін та свідки.
Позивач та представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягали, просили позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача проти заявленого позову заперечував у повному обсязі.
Свідки надали пояснення щодо проведення інспекційного відвідування, за наслідками якого складені оскаржувані припис та постанови.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, заслухавши пояснення позивача, представників сторін та свідків, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року (надалі - Закон №877).
Дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, як зазначено в ч. 1 ст. 2 вказаного закону.
Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Статтею 259 КЗпП передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці.
В п.1 цього Положення, зокрема, зазначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці)є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.
У п.2 цього Положення вказано, що Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та Законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Таким чином, на законодавчому рівні визначений державний орган - Державна служба України з питань праці (Держпраці), який у відповідності до вимог Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V та ст. 259 Кодексу законів про працю України здійснює держаний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю.
За результатами інспекційного відвідування був складений Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 09.08.2018 р. №ДН-1132/267/АВ (надалі - Акт інспекційного відвідування).
Актом інспекційного відвідування зафіксовані наступні порушення: ч.1 ст.21 КЗпП України, ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України - працівниця ОСОБА_4 допущена до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, ч.2 ст.24 КЗпП України - продавці продовольчих товарів допущені до роботи без проходження обов'язкового попереднього медичного огляду - за відсутності особистої медичної книжки, ст.29 КЗпП України - встановлено відсутність документів щодо ознайомлення найманих працівників з технікою безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці, протипожежної охорони, ч.2 ст.48 КЗпП - трудова книжка на ОСОБА_4 не заведена, п.1.1 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, п.2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, абз.5 п.7.1 глави 7 Інструкції про порядок ведення трудових книжок наймані працівники не ознайомлені під розписку в особовій картці із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу про призначення чи переведення, книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них не ведеться.
Акт був підписаний позивачем із зауваженнями 09.08.2018 р.
За результатами інспекційного відвідування винесено Припис про усунення виявлених порушень № ДН-1132/267/АВ/П від 14.08.2018 р., яким позивача зобов'язано у строк до 14.09.2018 р. письмово проінформувати управління з питань праці про усунення порушень, не допускати порушень порядку оформлення трудових відносин в подальшому.
28.08.2018 р. ГУ Держпраці у Дніпропетровській області винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН1132/267/АВ/ТД-ФС/518, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 111690,00 грн., який підлягає сплаті протягом 1 місяця з дня прийняття постанови до Державного бюджету України.
Також, 28.08.2018 р. ГУ Держпраці у Дніпропетровській області винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН1132/267/АВ/ІП-ФС/524, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 3723,00 грн., який підлягає сплаті протягом 1 місяця з дня прийняття постанови до Державного бюджету України.
Отже, предметом дослідження даної справи є правомірність складеного за наслідками інспекційного відвідування Припису про усунення виявлених порушень № ДН-1132/267/АВ/П від 14.08.2018 р. та застосування до позивача штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, застосованого ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Постановами про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН1132/267/АВ/ТД-ФС/518, № ДН1132/267/АВ/ІП-ФС/524 від 28.08.2018 р.
Щодо процедури проведення інспекційного відвідування.
Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року (надалі - Порядок № 295) визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).
Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Згідно п. 8 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Відповідно до пп. пп. 1, 3 п.11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:
1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;
3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;
Відповідно до пп. 3 п.5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Відповідно до пункту 6 Порядку №295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об'єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.
Відповідно до п.19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складається акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Згідно п.п.20-29 Порядку №295 Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.
Якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною.
Зауваження можуть бути подані об'єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.
Припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.
Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.
Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об'єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень.
У разі відмови керівника чи уповноваженого представника об'єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках.
Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об'єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.
Об'єкт відвідування зобов'язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.
У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об'єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
У відповідності до п. 30 Порядку №295 припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці.
У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці.
Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги.
Скарга розглядається у 30-денний строк з дати її надходження, якщо інше не встановлено законом.
За результатами розгляду скарг вимоги, приписи можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.
Складений за результатами інспекційного відвідування Акт було підписано позивачем із зауваженнями.
Доказів належного та вчасного подання позивачем письмових заперечень на Акт інспекційного відвідування матеріалами справи не містять.
14.08.2018 р. позивачу, на виконання норм п.26 Порядку №295, було направлено примірники припису та запрошення з'явитися до установи для надання письмових пояснень, складання протоколу про адміністративне правопорушення. Поштове відправлення було отримано позивачем 27.08.2018 р., що підтверджується матеріалами справи (а.с.123).
У Акті відмови під підпису №ДН-1132/267/АВ/П/ВП від 04.09.2018 р. зафіксовано, що станом на 12:00 год. 04.09.2018 р. підписаний примірник припису не повернуто (а.с.131).
Акт відмови від підпису був направлений позивачу 04.09.2018 р. та отримано ним 07.09.2018 р. (а.с.132).
Згідно відмітки уповноваженої особи Держпраці за вх.№69/4.3-18 підписаний примірник припису надійшов до установи 04.09.2018 р. о 13:54 год. (а.с.133), що в будь-якому випадку перевищує встановлений в п.26 Порядку №295 3-денний строк.
10.09.2018 р. до Держпраці надійшла скарга на ім'я начальника ОСОБА_9 про визнання протиправним та скасування припису.
Рішення про розгляд скарги від 04.10.2018 р. було направлено позивачу 04.10.2018 р. (а.с.140), отримано ним 08.10.2018 р. (а.с.141).

Розгляд справи про накладення штрафу за адміністративне правопорушення призначено на 28.08.2018 р., за результатами якого винесені оскаржувані постанови.

Доводи позивача щодо обов'язкової його присутності або уповноваженої особи при проведенні інспекції спростовуються положеннями пп. пп. 1, 3 п.11 Порядку №295.

Посилання позивача про перебуванні на лікуванні, як на поважну підставу не надання у визначений строк заперечень до акту інспекційного відвідування, не може братися судом до уваги як достатній та належний доказ, оскільки вимоги законодавства не містять винятків та/або інших умов, які надають право особи на подання таких заперечень у інший строк та/або спосіб.

Щодо відсутності службового посвідчення інспектора Коломієць Н.О. на сайті суд зазначає, що відсутність в переліку інформації про службові посвідчення інспекторів Держпраці, не вказує на відсутність посвідчення під час проведення інспекційного відвідування. Крім того, законодавством не визначено обов'язкової наявності інформації про службові посвідчення на сайті Держслужби та не ставить в залежність відсутність такої інформації з відсутністю повноважень та підстав проведення заходу контролю як токового. Також, суд звертає увагу, що окрім інспектора Коломієць Н.О., на об'єкті контролю були присутні ще два інспектори праці, щодо посвідчення яких позивач зауважень не висловлював.

Щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Суд зазначає, що належних доказів на підтвердження дати отримання позивачем рішення про призначення розгляду справи про накладення штрафу на 28.08.2018 р. о 10:30 год., матеріали справи не містять.

Також, суд звертає увагу, що дії відповідача в рамках даного позову не оскаржуються.

В ході судового розгляду справи позивач вказував, що за час спірних відносин неодноразово спілкувався з інспекторами. Про проведення інспекційного відвідування, про встановлені порушення та припис йому було відомо.

З аналізу наведених в обґрунтування позовних вимог доводів, суд дійшов висновку, що вони стосуються процедурних порушень відповідача під час проведення інспекційного відвідування та оформлення її наслідків, що жодним чином не спростовує наявність виявлених під час заходу контролю порушень трудового законодавства.

Таким чином, наведені позивачем обставини порушення процедури проведення інспекції, процедури накладення штрафу, не можуть братися судом як єдині належні підстави для скасування рішень за наслідками інспекційного відвідування.

По суті встановлених порушень.

В ході інспекційного відвідування, розпочатого 08.08.2018 об 11 год. 34 хв. було встановлено, що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3» на робочому місці знаходиться наймана працівниця ОСОБА_5 - трудовий договір, з якою в письмовій формі укладений 05.02.2013. З письмового пояснення ОСОБА_5 вона працює у ФОП ОСОБА_1 продавцем продовольчих товарів з 2014 року з режимом роботи з 07.00 год. до 19.00 год. щоденно без вихідних, заробітну плату отримує 2 рази на місяць у загальному розмірі 3723 грн.

Під час інспектування у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» об 11 год. 34 хв. було здійснено закупівлю товару та отримано фіскальний чек. Особа, яка здійснила продаж товару назвалась ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає: АДРЕСА_5.

ОСОБА_4 пояснила, що знаходиться на робочому місці короткий термін (приблизно 15 хвилин), в даному магазині не працює, з ФОП ОСОБА_1 трудові відносини не укладено. З усного пояснення ОСОБА_4 ФОП ОСОБА_1 інколи запрошує її на короткий термін для допомоги у виконанні обов'язків продавця продовольчих товарів. Письмове пояснення надано не в повному обсязі (додаток 3 до акту).

В ході інспектування засобами фото- техніки було зафіксовано факти продажу товару громадянкою ОСОБА_4 іншим громадянам - відвідувачам магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2».

З письмового пояснення ФОП ОСОБА_1 підприємницьку діяльність в магазинах «ІНФОРМАЦІЯ_2» (АДРЕСА_6) та «ІНФОРМАЦІЯ_3» (АДРЕСА_7) з режимом роботи з 09.00 год. до 18.00 год. та перервою з 13.00 год. до 14.00 год. здійснює він особисто та наймана працівниця ОСОБА_5 Проте, інколи залучає гр. ОСОБА_4 для допомоги у виконанні функцій продавця.

Вищевказане свідчить про недотримання роботодавцем порядку оформлення трудових відносин з найманими працівниками, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 21, ч. ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 3 ст. 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України Кабінет Міністрів У країни постановляє: установити, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами.

Журнал реєстрації заходів державного нагляду (контролю) для здійснення запису про початок проведення інспекційного відвідування ненаданий. Відповідно до положень ч. 2 ст. 24 КЗпП при укладенні трудового договору громадянин подає паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Згідно Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов'язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2001 р. № 559, продавці підприємств продовольчої торгівлі, в тому числі дрібнороздрібної, а також ті, що розташовані на території ринків, підлягають обов'язковим попереднім (до прийняття на роботу) та періодичним профілактичним медичним оглядам Особиста медична книжка видається працівникові тільки для проходження медичного огляду, після чого вона підлягає поверненню роботодавцеві, який забезпечує зберігання цієї книжки.

В ході інспектування до перевірки не було надано підтвердження наявності особистих медичних книжок працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що є порушенням ч.2 ст.24 КЗпП України.

Відповідно до ст. 29 КЗпП до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний:

1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору;

2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором;

3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами;

4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

До інспектування не надано жодних документів щодо ознайомлення найманих працівників з технікою безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці, протипожежної охорони, що свідчить про їх відсутність.

Також, встановлено, що трудова книжка ОСОБА_4 не заведена, що є порушенням ч. 2 ст. 48 КЗпП, абзацу 2 п.1.1 глави 2 Інструкції № 58 (прийнята на виконання вимог ст.ст. 4, 48 КЗпП України), яка затверджена наказом Міністерства праці України, Miністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України 29.07.1993 р. та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 р. за № 110.

Особові картки форми П-2, затверджені наказом Держкомстату та Міністерства оборони України від 25.12.2009 № 495/656 до перевірки не надані, внаслідок чого встановлені порушення вимог п. 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України 29.07.1993 р. за № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 р. за № 110 в частині не ознайомлення працівників під розписку в особових картках із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення або переведення.

На час проведення інспекційного відвідування встановлено, що книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них Фізичною-особою підприємцем ОСОБА_1, не ведеться, що свідчить про недотримання вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України 29.07.1993 р. за № 58.

Під час судового розгляду справи позивачем надавались пояснення лише щодо оформлення працівників. Щодо інших виявлених порушень жодних пояснень не надано, доказів у спростування порушень до матеріалів справи не долучено.

Вимоги припису не виконані, що позивачем не заперечується.

Разом з тим, суд не приймає доводи ОСОБА_1 щодо припинення виконання припису у зв'язку з його оскарженням на час винесення постанов про накладення штрафу, оскільки матеріалами справи такі обставини не підтверджені.

При інспекційному відвідуванні об'єктів провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресами: 53200 АДРЕСА_8; АДРЕСА_9 були встановлені порушення норм трудового законодавства, наявність яких в ході судового розгляду справи не спростована.

Суд звертає увагу, що надання документів до суду, не підтверджує їх наявність на час проведення інспекційного відвідування. Також, необхідні документи не були надані позивачем до Держпраці при поданні скарги про визнання протиправним та скасування припису.

Крім того, згідно показів свідка ОСОБА_4, остання підтвердила, що перебувала у спеціальному одязі (фартуху) на об'єкті відвідування та продала товар.

Відповідно по письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_1, останні підтвердили залучення ОСОБА_4 до виконання певних функцій на об'єкті здійснення підприємницької діяльності (продажу товарів), яка фактично є роботою продавцем. Згідно змісту позову ОСОБА_4 на момент виникнення раптової необхідності у позивача залишити магазин та прибути до податкової інспекції, перебувала у магазині купуючи товар, відповідно до показів самої ОСОБА_4 вона поралася по господарству вдома та прибула за проханням ОСОБА_1

Окремо слід зазначити, що надані позивачем обґрунтування у вигляді вираження своєї особистої думки є оціночним поняттям та не є доказами в розумінні положень КАС України.

Те саме стосується показів свідків.

За наведених обставин, докази наявності необхідних для оформлення трудових відносин документів, на час проведення інспекційного відвідування, у суду відсутні.

Відповідно до п. 29 Порядку №295 заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 із змінами (надалі - Порядок №509).

Відповідно до абз.2, 8 ч. 2ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (30*3723,00 грн.*1=111690,00 грн.);

- порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати (3723,00 грн.).

Відповідно до п.2 Порядку накладення штрафів, штрафи мають право накладати начальники територіальних органів Держпраці та їх заступники.

Підсумовуючи вищенаведене, оскаржувані припис та постанова винесені уповноваженою посадовою особою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з урахуванням норм Порядку №509, та на підставі частини 2 КЗпП України.

Решта доводів позивача висновків суду по суті спору не спростовують.

Крім того, дії відповідача та оскаржувані рішення відповідають вимогам Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі (Конвенцію ратифіковано Законом № 1985-IV ( 1985-15 ) від 08.09.2004), якою в своїй діяльності керуються інспектори Держпраці при виконанні своїх повноважень.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, правомірність оскаржуваних припису та постанови перед судом доведена.

При цьому судом враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Оскільки під час розгляду справи судом встановлена правомірність дій та рішень відповідача за результатами інспекційного відвідування та правомірність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства про працю, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України, за результатами розгляду даної справи, не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними, скасування припису та постанов, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 грудня 2018 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 17.12.18 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун