Справа № 0940/1955/18
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2018-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" грудня 2018 р. справа № 0940/1955/18
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, в якій містяться відомості про порядок і строк подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.
Проте, відзив від відповідача на адресу суду в строки, передбачені статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надходив. До суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання". Поштова кореспонденція направлялась за адресою вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
В силу частини 4 статі 124 КАС України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву, заперечень у зазначені строки.
Зважаючи на вищевикладене, судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та повідомлення та (або) виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариства з обмеженою відповідальністю "Ретеніум" зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Калуській ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області як платник податків (а.с. 41-44).
Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області на підставі направлення та наказу ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 01.06.2017 № 945р. проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "Ретеніум" з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.06.2014 по 31.05.2017. За результатами перевірки встановлено: - порушено вимоги статті 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями); - порушено вимога п.1 ст. 9 Декрету КМУ від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", ст. 1 Указу Президента України "Про невідкладні заходи, щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами" від 18.06.1994 № 319/94 (зі змінами та доповненнями, внесеними Указом Президента України від 06.11.1997 № 1246/97). Відповідно до абз. 8 п. 2 ст. 16 Декрету Кабінету міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" та п.2.7 Положення "Про валютний контроль", затвердженого Постановою Національного банку України від 08.02.2000 № 49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.2000 № 209/4430, невиконання резидентами вимог щодо строків декларування тягне за собою відповідьність - накладення штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожний звітний період, порушення порядку декларування - накладення штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
За результатами якої складено акт документальної виїзної позапланової перевірки з питань дотримання валютного законодавства від 15.06.2017 № 516/09-19-14-05/33709966. На підставі даного акту винесено податкові повідомлення-рішення:
- № НОМЕР_1 від 10.07.2017 про застосування штрафних санкцій за порушення ватного законодавства в сумі 1020,00 грн;
- № НОМЕР_2 від 10.07.2017 про нарахування пені за порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортними операціями в сумі 84 606, 09 грн;
Вказані податкові повідомлення-рішення від 10.07.2017 із розрахунком штрафних санкцій та пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності вручені відповідачу 14.07.2018 (а.с. 18).
Із матеріалів справи вбачається, податкові повідомлення-рішення від 10.07.2017 № НОМЕР_2, № НОМЕР_1 оскаржувалися відповідачем в судовому порядку. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутеніум" залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 у справі № 809/1417/17 про відмову у задоволенні позову залишено без змін.
06.06.2018 Калуським управлінням ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведена камеральна перевірка даних, звіту суми податкових пільг з податку на додану вартість ТОВ "Ретеніум", за результатами якої складено акт від 06.06.2018 № 8451/09-19-51-01/33703966. В результаті перевірки встановлено порушення вимоги пункту 120.1 ст. 120 глави 11 розділу II Податкового кодексу України. На підставі вказаного акту винесено податкове повідомлення рішення від 14.06.2018 № НОМЕР_3 про застосування штрафної санкції в розмірі 170,00 грн., яке вручено відповідачу 19.06.2018 (а.с.31).
Вирішуючи спірні правовідносини, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами, крім субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Із матеріалів справи судом встановлено, що з дати митного оформлення продукції, що експортувалася, сума виручки не зараховувалася на валютні рахунки відповідача у строки зазначені в контрактах та в строк, передбачений статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", а тому даний факт є порушенням резидентом строку, передбаченого статтею 1 зазначеного Закону та тягне за собою наслідки у вигляді стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.
Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" у разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.
Згідно з абзацу 2 пункту 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000р. № 419 встановлено, що квартальна або річна фінансова звітність подасться підприємствами органам ДПС у строки, передбачені для подання декларації з податку на прибуток підприємств, а саме термін подання річної звітності - не пізніше 20 лютого, квартальної - не пізніше 25 числа місяця наступного за звітнім кварталом.
Враховуючи викладене, подання квартальної або річної фінансової звітності, а саме Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами суб'єктами підприємницької діяльності, з 01.01.2012р. здійснюється у строки визначені Податковим кодексом України для декларації з податку на прибуток підприємств.
Відповідно до пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" за №15-93 від 19.02.1993 валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України.
Згідно з абзацом 8 пункту 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" за №15-93 від 19.02.1993 до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.
Відповідно до пункту 2.7 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Національного банку України за №49 від 08.02.2000 не виконання резидентами вимог щодо порядку та строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність: - порушення строків декларування - накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період; - порушення порядку декларування - накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порушенням порядку декларування є подання недостовірної інформації або перекручення даних, що відображаються у відповідній декларації, якщо такі дії свідчать про приховування резидентами валютних цінностей та майна, що знаходяться за межами України.
Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Окрім того, дана сума заборгованості є узгодженою у відповідності до постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.11.2017, яка набрала законної сили згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017 (а.с.45-52).
Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У відповідності до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, за № 2755-VI від 02.12.2010 року, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Таким чином, в результаті оскарження податкових повідомлень-рішень від 14.02.2017 та залишенні їх в силі, зобовязання визначені вищевказаними рішеннями набули статусу податкового боргу з дня набрання рішення суду законної сили та підлягають стягненню.
Таким чином, грошові зобовязання відповідача із сплати пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та штрафних (фінансових) санкцій, визначені вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, які відповідач оскаржував, є узгодженими, у відповідності до підпункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України.
Згідно вимог підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Як встановлено судом, позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ю" від 06.03.2018 за № 2987-51 яку відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобовязань, не сплатив (а.с.21).
Як наслідок, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення вищевказаних норм Податкового кодексу України не виконав податкові зобовязання з сплати вказаних зобовязань.
Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобовязання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 95.1. статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.