Справа № 804/2843/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

26 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/2843/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року у справі № 804/2843/18 (суддя І інстанції Кучма К.С.) по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» до Енергетичної митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті», звернулося до суду з позовом в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Енергетичної митниці ДФС щодо нездійснення митного оформлення товару ТОВ «Трейд Коммодіті» за декларацією № UA903030/2017/025096;

- зобов'язати відповідача розглянути питання щодо здійснення митного оформлення товару товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» за декларацією № UA903030/2017/025096.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 р., прийнятим за наслідками розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що ТОВ «Трейд Коммодіті» 18.10.2018 року було подано електронну митну декларацію № UA903030/2017/025096, проте відповідачем в порушення вимог статей 255 та 256 Митного кодексу України не завершено митне оформлення товару шляхом завершення оформлення митної декларації або шляхом надання позивачу рішення про відмову в митному оформленні, чим допущено протиправну бездіяльність щодо завершення митного оформлення товару за електронною митною декларацією №UA903030/2017/025096.

У поданому 02.10.2018 року відзиві на апеляційну скаргу Енергетична митниця ДФС просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 р. залишити в силі.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

Як зазначено вище, судом першої інстанції справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, про що зазначено в ухвалі про відкриття провадження. При цьому суд послався на приписи частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 2).

Проте згідно з частиною 1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

До таких справ не відносяться справи предмет спору яких стосується митного оформлення товару.

Разом з тим, за приписами частини 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності також є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Справа, що розглядається, не міститься у переліку справ, визначених частиною 4 статті 257 КАС України як таких, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, а тому може бути розглянута за правилами останнього з урахуванням положень пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України.

Отже, для того, щоб розглянути за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка не зазначена у пунктах 1-9, 11 частини 6 статті 12 КАС України, суд першої інстанції повинен визнати її незначною відповідно до приписів пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України і тільки після цього вирішити питання щодо її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Натомість в даній справі в ухвалі про відкриття провадження суд першої інстанції не визначив справу як незначну, а тому не мав права на її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому безпідставними є посилання суду на положення ч. 5 статті 262 КАС України, оскільки останні регулюють лише особливості розгляду справ за правилами спрощеного провадження, зокрема дії суду у разі наявності або відсутності клопотань про розгляд справи у судовому засіданні), тоді як підстави для такого розгляду передбачені статтею 257 КАС України, а саме справа повинна бути віднесена до категорії незначних або за законом (пункти 1-9, 11 частини 6 статті 12 КАС України), або безпосередньо судом (пункт 10 частини 6 статті 12 КАС України).

До того ж на стадії відкриття провадження суд взагалі не може посилатись на відсутність клопотань, зокрема відповідача, оскільки останній таке клопотання на цій стадії подати не може за жодних обставин.

Відповідно до п. 7 частини 3 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає обов'язковому скасуванню з ухваленням нового рішення, оскільки справа судом помилково розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без визначення її як незначної.

Судом апеляційної інстанції встановлені такі обставини справи.

15.08.2017 року, до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Коростень-енергетичний» Енергетичної митниці ДФС було подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ» UA903030/2017/019223 на товар «Паливо дизельне ДТ-3-К5 клас 2». Код товару згідно УКТ ЗЕД, в графі 33 даної декларації, був заявлений №.

З метою перевірки правильності класифікації товару було здійснено відбір проб та направлено запит до Департаменту податкових та митних експертиз, запит № 28-70-61-16/448 від 16.08.2017 р., акт відбору № 1 від 16.08.2017 р.

У звязку з викладеними обставинами з метою випуску вантажу у вільний обіг, керуючись ст. 260 та частиною 21 статті 356 МК України, декларантом ТОВ «БРОК-ЕНЕРДЖІ» ОСОБА_2 16.08.2017 р. до митного поста «Коростень-енергетичний» було подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) типу «ІМ 40 ТН», якій присвоєно № UA903030/2017/019404 на товар «Паливо дизельне ДТ-3-К5 клас 2». У даній ЕМД було зазначено у графі 33 код згідно УКТ ЗЕД « НОМЕР_1» (ставка акцизного податку 139,5 ОСОБА_3/тис.л.).

Після отримання висновку ДПМЕ ДФС від 15.09.2017 р. № 145 (в якому показник перегонки при температурі 250 градусів яких (включаючи втрати) досліджено 69 об%) було здійснено направлення запиту (запит № UА903030/2017/33-КТ від 18.09.2017 р.) до Управління адміністрування митних платежів Енергетичної митниці ДФС.

Так, під час опрацювання вищевказаного запиту Управлінням адміністрування митних платежів було винесено рішення від 18.09.2017 р. №UА-2017, згідно якого встановлено, що товар класифікується за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_2 (ставка акцизного податку 183 євро за 1000 л).

18.10.2017 р. о 15 год. 54 хв. до відділу митного оформлення "Коростень" митного поста «Центральний» Енергетичної митниці ДФС декларантом ТОВ «Трейд Коммодіті» ОСОБА_3 на виконання вимог ст. 261 МК України, подано електронну митну декларацію типу «ІМ40ДТ», якій було присвоєно № UA903030/2017/025096. Код товару згідно УКТ ЗЕД, в графі 33 даної - декларації, був заявлений наступний - НОМЕР_1.

У звязку із заявленням декларантом в поданій декларації іншого коду товару згідно УКТ ЗЕД, ніж визначений рішенням від 18.09.2017 р. № UА-2017, посадовою особою митного органу було складено протокол про порушення митних правил від 15.11.2017 р. № 0017/903030/17, в якому встановлено, що зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) статтею 485 Митного кодексу України, сума недоборів за митною декларацією від 18.10.2017 р. № UA903030/2017/025096, враховуючи рішення Управління адміністрування митних платежів Енергетичної митниці ДФС від 18.09.2017 р. про визначення коду товару № КТ-UA-2017, складає 230 530,29 грн.

Позивач вважає, що за поданою ним 18.10.2017 року декларацією № UA903030/2017/025096 відповідачем в порушення приписів статей 255, 256 Митного кодексу України не завершене митне оформлення товару, що є бездіяльністю з боку відповідача.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 23, 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митне оформлення виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України випуск товарів - надання органом доходів і зборів права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети; вільний обіг - обіг товарів, який здійснюється без обмежень з боку органів доходів і зборів України.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 260 Митного кодексу України якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Якщо під час митного оформлення товарів за тимчасовою митною декларацією органом доходів і зборів бралися проби (зразки) цих товарів для проведення їх дослідження (аналізу, експертизи) і рішення органу доходів і зборів за результатами такого дослідження (аналізу, експертизи) не може бути прийнято у 30-денний строк з дня оформлення тимчасової митної декларації, цей строк продовжується органом доходів і зборів, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Митного кодексу України у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Згідно з частинами 1, 5, 6, 8 ст. 264 Митного кодексу України митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання не достовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД .

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з частиною 7 статті 69 Митного кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковими.

Як зазначалося вище, позивачем було подано до митного органу митну декларацію, за якою на думку позивача відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо завершення митного оформлення в порядку статей 255 та 256 Митного кодексу України.

При цьому, з поданої позивачем 18.10.2017 року митної декларації № UA903030/2017/025096, копія якої міститься в матеріалах справи, вбачається, що вона подана за типом ІМ 40 ДТ, тобто є додатковою декларацією до тимчасової декларації.

Тобто, заявлений до митного оформлення у поданій 18.10.2017 року митній декларації, вже випущений у вільний обіг за тимчасовою декларацією від 16.08.2017 року, що свідчить про відсутність та неможливість митного оформлення в розумінні визначеному п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України та відповідно виключає можливість завершення митного оформлення в порядку статей 255 та 256 Митного кодексу України, з огляду на випуск товарів, а відповідно і відсутність підстав для відмови у митному оформленні товару.

Тому, доводи апеляційної скарги про порушення митним органом вимог статей 255 та 256 Митного кодексу України, а саме не завершення митного оформлення товару шляхом завершення оформлення митної декларації або шляхом надання позивачу рішення про відмову в митному оформленні не приймаються судом апеляційної інстанції з огляду на їх безпідставність

При цьому, на виконання вимог ч. 5 ст. 264 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення перевірки з метою визначення правильності заповнення поданої в порядку ст. 261 Митного кодексу України додаткової митної декларації до тимчасової та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам, враховуючи положення ч. 1, 2 ст. 69 МКУ встановив, що декларант, в порушення ч. 7 ст. 69 МКУ, зазначив інший код товару згідно УКТ ЗЕД, ніж визначений рішенням прийнятим Управлінням адміністрування митних платежів Енергетичної митниці ДФС від 18.09.2017 р. № UА-2017.

Тобто декларантом не виконано встановленого ч. 1 ст. 161 Митного кодексу України обов'язку подати додаткову митну декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за тимчасовою митною декларацією, хоча на час її подання позивач достовірно знав про рішення відповідача про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Таким чином, викладені обставини свідчать про відсутність бездіяльності відповідача щодо поданої позивачем митної декларації від 18.10.2017 року № UA903030/2017/025096, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Оскільки справа не визнавалась незначною, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року у справі № 804/2843/18 скасувати.

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» до Енергетичної митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

ОСОБА_4 ОСОБА_1

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко