Справа № 0940/1575/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 рокуЛьвів№857/3140/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року у справі №0940/1575/18 (винесене головуючим суддею Остапюком С.В. у м. Івано-Франківську) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до їх вчинення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу відновлено виплату пенсії за віком, однак без компенсації за більш пізній період виходу на пенсію. Вважає такі дії неправомірними, просить зобовязати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію з врахуванням статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію з підвищенням пенсії на 17,5 %, з 11.05.2018 та відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передуються року звернення із заявою про призначення пенсії за віком в розмірі 5 377, 90 гривень, з 11.05.2018, та забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій вказує на те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Сторони в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату судового зсідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 скористалась правом дострокового виходу на пенсію, передбаченого Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», якій з 26.12.2014 відповідно до цього Закону призначено пенсію за віком, розмір пенсії становив 2 698, 22 гривень, а саме: 2 780, 88 гривень основний розмір пенсії за віком; 47, 45 гривень доплата за понаднормовий стаж роботи (5 років); 449, 70 гривень підвищення пенсіонеру, що проживає в гірських населених пунктах; 579, 81 гривень зменшення за достроковий вихід на пенсію (20.5).

У звязку із прийняттям позивача, 02.03.2015, на роботу на посаду головного бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Надвірнянської районної державної адміністрації, відповідач припинив виплату позивачу пенсії.

На підставі заяви від 11.05.2018 відповідач відновив виплату пенсії позивачу, розмір якої становив 4 055, 71 гривень, а саме: 3 323, 83 гривень основний розмір пенсії за віком; 107, 40 гривень доплата за понаднормовий стаж роботи (10 років); 675, 92 гривень підвищення пенсіонеру, що проживає в гірських населених пунктах; 51, 47 гривень зменшення за достроковий вихід на пенсію (20.5).

20.07.2018 позивач, у звязку з призначенням їй пенсії за віком без компенсації за більш пізній період виходу на пенсію та застосуванням середньої заробітної плати по народному господарству в розмірі 3 764, 40 гривень, звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії з 11.05.2018 з компенсацією за більш пізній період виходу на пенсію з врахуванням статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та застосувати показник середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком в розмірі 5 377, 90 гривень.

Листом відповідача за №268/Я-15 від 30.07.2018 повідомлено позивача про те, що відсоток, на який було зменшено розмір пенсії, було переглянуто з урахуванням відповідної кількості повних місяців страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також, вказаним листом позивача повідомлено, що право на підвищення розміру пенсії відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (за вихід на пенсію в більш пізній період) позивач втратила, оскільки їй була призначена дострокова пенсія. Щодо застосування нової заробітної плати повідомлено позивача, що показник середньої заробітної плати (доходу) за три попередні роки застосовується під час переведення лише з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, при призначенні її вперше, і за наявності в особи 24 місяці страхового стажу, який вона набула після призначення (попереднього перерахунку) пенсії по інвалідності незалежно від перерв у роботі.

Суд першої інстанції в позові відмовив з тих підстав, що право на підвищення розміру пенсії позивач втратила з моменту призначення їй дострокової пенсії.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» розділ ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 7-2.

Відповідно до пункту 7-2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію (в редакції Закону, чинній на момент дострокового виходу позивача на пенсію).

Відповідно до пункту 7.2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу 11.05.2018) зменшення розміру пенсії за віком застосовується до досягнення віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та протягом періоду, який дорівнює кількості повних та неповних місяців дострокового виходу на пенсію після досягнення жінкою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Після завершення цього періоду розмір пенсії переглядається без застосування зниження пенсії з дня, наступного за днем завершення цього періоду.

У разі коли жінка, якій достроково призначено пенсію, до досягнення віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, працевлаштувалася, виплата дострокової пенсії на час роботи припиняється. У цьому випадку після досягнення віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, відсоток, на який зменшено розмір пенсії, переглядається з урахуванням кількості повних місяців страхового стажу, набутого за період роботи після дострокового виходу на пенсію.

Відсоток, на який було зменшено розмір пенсії, також може бути переглянуто з урахуванням відповідної кількості повних місяців страхового стажу, якщо особа після досягнення віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, продовжує працювати і відмовилася від отримання пенсії.

Розмір пенсії, призначений відповідно до цього пункту, не може бути меншим ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений законом.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Відповідно до статті 27 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців (частина 1).

Таким чином підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу не здійснюється (частина 2).

Жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку, за умови, що до цього їм не призначалася будь-яка пенсія.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня. (частина 1)

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частина 2).

Згідно з частиною 3 статті 45 даного Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Суд встановив, що позивач з 26.12.2014 достроково вийшла на пенсію. З досягненням віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивачу, за її заявою, відновлено виплату пенсії за віком з 11.05.2018, а відсоток на який їй було зменшено розмір пенсії відповідачем переглянуто з врахуванням відповідної кількості повних місяців страхового стажу, передбаченого вказаною статтею Закону.

Особа, яка набула право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону. Жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку, за умови, що до цього їм не призначалася будь-яка пенсія.

Таким чином, право на підвищення розміру пенсії позивач втратила з моменту призначення їй дострокової пенсії. Застосування нової середньої заробітної плати за три попередні роки застосовуються під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, при призначенні її вперше, та за наявності в особи 24 місяці страхового стажу, який вона набула після призначення пенсії по інвалідності незалежно від перерв у роботі.

З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведення відповідачем правомірності своїх дій в повній мірі, при цьому зазначає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованим та не відповідають нормам чинного законодавства, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року у справі №0940/1575/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 29.12.2018р.