Справа № 200/5430/18
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/5430/18
Провадження №2а/200/457/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Женеску Е.В.,

при секретарі: Лавренко Н.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчук лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАА № 327862 від 17.03.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач 17 березня 2018 року виніс постанову серії ЕАА № 327862 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на позивача накладено штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в звязку з тим, що позивач не виконала вимогу п.33 ПДР України та здійснила рух в зоні дії дорожнього знаку 3.1. (рух заборонено). Вважає дане рішення та дії відповідача незаконними, оскільки в місці, де її було зупинено, є напрямок руху в обидві частини, а також є рух (виїзд) із при дворової території. В даному випадку позивач здійснювала виїзд з дворової прилеглої території, відповідно в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, відповідачем порушені права позивача, а саме, їй не було повідомлено про право мати захисника та не розяснені інші права, на її прохання зафіксувати її письмові пояснення було відмовлено, постанова була винесена негайно і внести свої зауваження було неможливо, відповідач не надав позивачу будь-яких доказів вчиненого ним правопорушення.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд визнати дії відповідача протиправними. Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 327862 від 17 березня 2018 року, про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 255 грн.

Ухвалою суду від 30 березня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчук лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАА № 327862 від 17.03.2018 року, та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, з призначенням судового засідання на 10 травня 2018 року. Встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк із дня вручення вказаної ухвали для подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або подання письмового відзиву на позов.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату розгляду справи, але відзиву на позовну заяву не надав, в звязку з чим справа розглядається судом за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що постановою серії ЕАА № 327862 від 17 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектором роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчук лейтенантом поліції ОСОБА_2 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 17.03.2018 року о 09:24 годині, у м. Кременчук на просп.. Свободи, 15, водій керуючи транспортним засобом, здійснив рух в зоні дії знаку 3.1 (рух заборонено), чим порушив п.33. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини 2 - 4 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі -Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції № 1395).

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення. Проте, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що він не скоював адміністративного правопорушення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Матеріали справи не містять доказів, що позивачем було здійснено проїзд у зоні дії знаку 3.1 рух заборонено.

В звязку з вищенаведеним вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та скасування постанови є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст.ст.11,71,122,159,161-163 КАСУ, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчук лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАА № 327862 від 17.03.2018 року задовольнити.

Визнати дії інспектора роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчук лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 327862 від 17 березня 2018 року, про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, штрафу в розмірі 255 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску