Справа № 642/6334/18
Суддя: Шрамко Л. Л.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"26" грудня 2018 р.
Справа № 642/6334/18
Провадження №2а/642/161/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Тугая К.В.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2 до начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_2 з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.10.2018, винесену начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_3 у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 165-1 КУпАП у виді накладення штрафу у сумі 3825,00 грн. за порушення абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у вказаній постанові зазначено про вчинення ним, як генеральним директором ПАТ «Сумське НВО» порушення абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (несвоєчасна сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за січень 2018 р. на суму 7 328 735,86 грн. ( з терміном сплати 20.02.2018 фактично сплачено з 11.06.2018 по 18.09.2018), за що накладено стягнення за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного правопорушення, постанова була винесена з порушеннями. Так, справу про адміністративне правопорушення розглянуто всупереч ч. 1 ст. 276 КУпАП не за місцем вчинення, на дату прийняття оскаржуваної постанови не було правових підстав для кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, його притягнуто до адміністративної відповідальності всупереч ч. 7 ст. 247, 284 КУпАП з пропуском 2-х місячного строку для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 15 листопада 2018 року позов був залишений без руху через те, що позивач, зазначаючи про пропуск ним строку на оскарження постанови, прохаючи визнати поважними причини цьому всупереч вимогам ст. 289 КУпАП, ст. 161 КАС, не надав заяву про поновлення строку і не прохав поновити його.

29 листопада 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, в якій він послався на фактичне отримання ним копії оскаржуваної постанови 07.12.2018 через знаходження у відрядженні поза межами Харкова, заявив клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку для звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 03 грудня 2018 року позивачу поновлено пропущений строк для звернення до суду, та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що постанова є законною, обґрунтованою, винесена з дотриманням законодавства. Зазначив, що порушення, допущене позивачем, у вигляді несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за січень 2018 р., триваючим, а тому строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності не пропущений.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, 24.10.2018 начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_3 було ухвалено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 165-1 КУпАП у виді накладення штрафу у сумі 3825,00 грн. за порушення абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (несвоєчасна сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за січень 2018 р. на суму 7 328 735,86 грн. (з терміном сплати 20.02.2018 фактично сплачено з 11.06.2018 по 18.09.2018).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії субєктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 165-1 КУпАП порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і Закон «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 ст. 165-1 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною 3 або 4 цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Разом із тим, постанова не містить даних про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за дії, передбачені частиною 3 або 4 ст. 165-1 КУпАП, вчинені протягом року і застосування до нього адміністративного стягнення, що регламентується ч. 5 ст. 165-1 КУпАП.

Крім того, позивач оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, яка ухвалена 25.07.2018, що підтверджується ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.08.2018.

Разом з тим, відповідачем не було надано суду акту проведеної перевірки, за результатами якого суд міг би дійти висновку про те, яке саме порушення було скоєно позивачем.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення, проте, відповідачем не було надано до суду жодних доказів на обґрунтування законності свого рішення.

Також слід зазначити, що статтею 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що позивача у жовтні 2018 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, вчинене у лютому 2018 року, при цьому представник відповідача вважав порушення триваючим, а тому вважав за можливе притягнення особи до відповідальності не пізніше двох місяців з дня виявлення такого порушення.

Початковим моментом діяння або бездіяльності може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Враховуючи, що граничним терміном сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за січень 2018 р визначено конкретною датою - 20.02.2018, саме з наступного дня після спливу вказаного строку починається обчислення строку для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Отже, порушення, передбачене ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, тне є триваючим, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо позивача не могло бути розпочато, та у разі відкриття підлягало закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачені статтею 38 цього Кодексу, а тому постанову від 24.10.2018 не можна визнати законною та обґрунтованою.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 11, 73, 77, 241-247, 257-263, 295, 297 КАС України, ст.ст. 38, 165-1, 245, 246, 247, 252, 254, 258, 276, 277, 287-289 КУПАП, ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.10.2018, винесену начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_3 у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 165-1 КУпАП у виді накладення штрафу у сумі 3825,00 грн., та закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділ VII "Перехідні положення" передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя - Л.Л. Шрамко