Справа № 2040/7639/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 р. № 2040/7639/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2В,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРФАКТОР" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮРФАКТОР" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 30 серпня 2018 року №1 про нарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 263993,75 грн., в т.ч. 211195,00 грн. основного зобов'язання та 52798,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що податкове повідомлення-рішення є протиправним, винесеним без належних на те підстав, та таким, що ґрунтується на помилкових висновках контролюючого органу, викладених у акті перевірки від 09.08.2018 року №3222/20-40-14-11/33413202. З огляду на вказане, позивач просить суд скасувати зазначене рішення відповідача.

Ухвалою суду від 19.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов, проти заявленого позову заперечував та зазначив, що посадовими особами контролюючого органу було проведено перевірку підприємства позивача у відповідності до норм діючого законодавства на підставі п. 78.1.1 Податкового кодексу України у звязку з отриманням податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого неврегульованого цим кодексом законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також у звязку з ненаданням ТОВ «ЮРФАКТОР» протягом 15 робочих днів з дня отримання у запитуваному обсязі пояснень та їх документального підтвердження на обовязкові письмові запити. Також представником відповідача вказано, що під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено порушення у діяльності контрагентів позивача, про що свідчить отримана податкова інформація. Крім того, перевіркою встановлено, що позивачем від контрагентів у перевіряємому періоді отримано послуг з прибирання, що не відповідає видам діяльності останніх. При цьому, у акті перевірки зафіксовано, що позивачем до перевірки не надано ряду первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку, що відповідно до положень ст. 44 Податкового кодексу України є підставою вважати їх відсутніми у платника податків. З огляду на вказані відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представники позивача у судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРФАКТОР», , зареєстровано у відповідності до норм діючого законодавства як суб'єкт господарювання.

Судовим розглядом справи встановлено, що на підставі направлення №7250 від 27.07.2018 року, відповідно до наказу про проведення перевірки від 25.07.2018 року №5374 відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЮРФАКТОР» з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «ОБЕРН-2014» () за вересень 2015 року, ТОВ «АВТОМАГІКА» () за грудень 2015 року, ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР» () за січень 2016 року, результати якої оформлено у вигляді акту перевірки від 09.08.2018 року №3222/20-40-14-11/33413202 .

Відповідно до висновків акту перевірки від 09.08.2018 року №3222/20-40-14-11/33413202 перевіркою встановлено порушення ТОВ «ЮРФАКТОР» вимог чинного законодавства, а саме п 44.5, п.44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого завищено податковий кредит на загальну суму 211195 грн., в т.ч. за вересень 2015 року на суму 69304 гри., за грудень 2015 року на суму 70724 грн., за січень 2016 року на суму 71437 грн (т.1 а.с. 12-39).

На підставі висновків акту перевірки та у зв'язку із встановленим порушенням контролюючим органом прийнято податкове-повідомлення рішення від 30 серпня 2018 року №1 про нарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 263993,75 грн., в т.ч. 211195,00 грн. основного зобов'язання та 52798,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с. 11).

Зі змісту акту перевірки вбачається, що перевіряючими отримано податкову інформацію щодо контрагентів позивача. При цьому на підставі аналізу баз даних ГУ ДФС у Харківській області встановлено, що у вересні 2015 року постачальником послуг з прибирання приміщень і прилеглої території вокзального комплексу стації Лосєве Південної залізниці, прибирання приміщень і прилеглої території вокзалу станції Харків-Левада Південної залізниці, послуги з щоденного прибирання внутрішніх приміщень вагону для позивача було ТОВ «ОБЕН-2014», ТОВ «АВТОМАГІКА» та ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР». Однак відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказані субєкти господарювання не мають жодного відношення до надання послуг з прибирання. При цьому, позивачем не було надано до перевірки ряд первинних документів, а отже відповідно до положень ст.44 Податкового кодексу України останні вважаються відсутніми. Отже, під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено первинними документами не підтверджена, а даними податкового органу встановлена неможливість господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами.

Представником позивача під час судового розгляду справи надано пояснення та вказано, що підприємством було виявлено втрату фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, в тому числі первинних по взаємовідносинам із деякими контрагентами за період часу 2014 - 2016 роки, про що було повідомлено контролюючий органом листом №14 від 14.08.2017 року у відповідь на запит від 12.07.2017 року № 9632/10/20-40-14-11-18, а також було вказано, що ТОВ "ЮРФАКТОР" вживаються усі можливі заходи щодо пошуку або відновлення втрачених документів. При цьому, як вказано представником позивача після встановлення місцезнаходження первинних документів, що підтверджують реальність господарських операцій позивача, їх було надано до суду.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідного до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

За приписами абз.2 пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм законодавства слід дійти висновку, що норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України лише визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. При цьому, право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 05.07.2017 року К/800/34136/16.

При цьому суд зазначає, відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до положень ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі. Дотримання цього принципу вимагає від суду, який розглядає адміністративну справу, встановлення фактичних обставин справи, навіть якщо на них немає посилання сторін в їх доводах чи запереченнях, з витребуванням відповідних доказів в тому числі із власної ініціативи, що обумовлюється публічним характером спору в адміністративній справі.

Таким чином, під час розгляду спору про правомірність формування платником податку податкового кредиту, суд повинен надати належну правову оцінку усім доказам та обставинам, що стосуються предмету доказування, в їх сукупному зв'язку один з одним.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 04.10.2016 року № К/800/22505/16.

Отже, враховуючи також позицію Вищого адміністративного суду України, викладену і в ухвалі від 23.11.2015 року № К/800/27142/15, стосовно наявності у платника права заперечувати щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження своїх заперечень як на усіх стадіях податкового контролю, так і під час судового процесу, суд приходить до висновку про необхідність надання правової оцінки усім доказам та обставинам, що стосуються предмету доказування.

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, та як наслідок правомірність визначення позивачу суми грошового зобовязання на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Приписами підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 статті Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно із п.185.1 ст.185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Порядок формування податкового кредиту передбачений статтею 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Також, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Кодексу).

Перевіряючи правомірність віднесення позивачем сум по вищезазначеним господарським операціям до таких, які підлягають оподаткуванню та формування податкового кредиту ПДВ, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Відповідно до абзацу 11 вищезазначеної статті Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до вимог п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Судовим розглядом справи встановлено, що підприємством позивача в рамках здійснення власної господарської діяльності здійснювались господарські взаємовідносини із ТОВ «ОБЕН-2014», ТОВ «АВТОМАГІКА» та ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР».

При цьому, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів між Державним підприємством «Південна залізниця», в особі начальника відокремленого підрозділу «Харківська дирекція залізничних перевезень» Державного підприємства «Південна залізниця» (замовник) та ТОВ «ЮРФАКТОР» (виконавець) укладено договір №П/ДН-2-15543/НЮ від 14.04.2015 на надання послуг, відповідно до умов якого виконавець зобовязується своїм засобами та силами у 2015 році надати послуги з комплексного прибирання внутрішніх приміщень та прилеглої території вокзального комплексу станції Лосєве (Лосєве, Лосєве-2, Обрій) Південної залізниці, зазначені в переліку і графіку надання послуг. Замовник зобовязується прийняти виконані згідно з умовами договору послуги та оплатити їх на умовах, визначених цим договором. Вартість договору визначена сторонами у розділі 3 договору та визначається за місяць відповідно до калькуляції і складає 63680,74 грн. Місце надання послуг визначено сторонами у розділі 5 договору. Відповідно до пункту 5.5.3 надані послуги приймаються замовником з обовязковим складенням відповідного акту здачі-приймання наданих послуг, який підписується сторонами (т.1 а.с.134-150).

Під час судового розгляду справи з наданих представником позивача пояснень судом встановлено, що з метою виконання умов вказаного договору позивачем було укладено договори із контрагентами.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що між ТОВ «ЮРФАКТОР» (замовник) та ТОВ «ОБЕН-2014» (виконавець) було укладено договір №28.2/08/15 від 28.08.2015 року про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг з прибирання приміщень і прилеглої території вокзального комплексу станції Лосеве (Лосеве, Лосєве-2, Обрій) Південної залізниці, обєм послуги сторонами визначено у додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно сплатити надану виконавцем послугу. Місце надання послуги: вокзального комплексу станції Лосеве (Лосеве, Лосєве-2, Обрій) Південної залізниці (м. Харків, Лосєве розташовуй біля виходу зі станції метро «Тракторний завод», Лосєве-2 біля виходу зі станції метро «Пролетарська», Обрій на 24 км залізничної дільниці Лосєве Гракове). Вартість послуг і порядок розрахунків сторонами визначено у розділі 3 договору, відповідно до якого вартість послуги відповідно до договору визначається відповідно до розрахунку і складає 39590,88 грн. (т.2 а.с.39-44).

За результатами надання послуг сторонами договору на виконання його умов 30 вересня 2015 року підписано відповідний акт про надання вищевказаних послуг в період з 01.09.2015 р. по 30.09.2015 р. на загальну суму 39590,88 грн, в т.ч. ПДВ 6598,48 грн. (т.1 а.с. 98-99).

Також матеріали справи свідчать, що між ТОВ «ЮРФАКТОР» (замовник) та ТОВ «АВТОМАГІКА» (виконавець) було укладено договір №27.2/11/15 від 27.11.2015 року про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг з прибирання приміщень і прилеглої території вокзального комплексу станції Лосеве (Лосеве, Лосєве-2, Обрій) Південної залізниці, обєм послуги сторонами визначено у додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно сплатити надану виконавцем послугу. Місце надання послуги: вокзального комплексу станції Лосеве (Лосеве, Лосєве-2, Обрій) Південної залізниці (м. Харків, Лосєве розташовуй біля виходу зі станції метро «Тракторний завод», Лосєве-2 біля виходу зі станції метро «Пролетарська», Обрій на 24 км залізничної дільниці Лосєве Гракове). Вартість послуг і порядок розрахунків сторонами визначено у розділі 3 договору, відповідно до якого вартість послуги відповідно до договору визначається відповідно до розрахунку і складає 39590,88 грн. (т.2 а.с.59-64).

За результатами надання послуг сторонами договору на виконання його умов 31 грудня 2015 року підписано відповідний акт про надання вищевказаних послуг в період з 01.12.2015 р. по 31.12 .2015 р. на загальну суму 39590,88 грн, в т.ч. ПДВ 6598,48 грн. (т.1 а.с. 124-125).

Матеріали справи також підтверджено, що між ТОВ «ЮРФАКТОР» (замовник) та ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР» (виконавець) було укладено договір №29.2/12/15 від 29.12.2015 року про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг з прибирання приміщень і прилеглої території вокзального комплексу станції Лосеве (Лосеве, Лосєве-2, Обрій) Південної залізниці, обєм послуги сторонами визначено у додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно сплатити надану виконавцем послугу. Місце надання послуги: вокзального комплексу станції Лосеве (Лосеве, Лосєве-2, Обрій) Південної залізниці (м. Харків, Лосєве розташовуй біля виходу зі станції метро «Тракторний завод», Лосєве-2 біля виходу зі станції метро «Пролетарська», Обрій на 24 км залізничної дільниці Лосєве Гракове). Вартість послуг і порядок розрахунків сторонами визначено у розділі 3 договору, відповідно до якого вартість послуги відповідно до договору визначається відповідно до розрахунку і складає 39590,88 грн. (т.2 а.с.89-93).

За результатами надання послуг сторонами договору на виконання його умов 31 січня 2016 року підписано відповідний акт про надання вищевказаних послуг в період з 01.01.2016 р. по 31.01.2016 р. на загальну суму 39590,88 грн, в т.ч. ПДВ 6598,48 грн. (т.1 а.с. 128).

З матеріалів справи вбачається, що між Державним підприємством «Південна залізниця», в особі начальника відокремленого підрозділу «Харківська дирекція залізничних перевезень» Державного підприємства «Південна залізниця» (замовник) та ТОВ «ЮРФАКТОР» (виконавець) укладено договір №П/ДН-2-15542/НЮ від 14.04.2015 на надання послуг, відповідно до умов якого виконавець зобовязується своїм засобами та силами у 2015 році надати послуги з комплексного прибирання внутрішніх приміщень та прилеглої території вокзального комплексу станції Харків-Левада Південної залізниці, зазначені в переліку і графіку надання послуг. Замовник зобовязується прийняти виконані згідно з умовами договору послуги та оплатити їх на умовах, визначених цим договором. Вартість договору визначена сторонами у розділі 3 договору та визначається за місяць відповідно до калькуляції і складає 57283,01 грн. Місце надання послуг визначено сторонами у розділі 5 договору. Відповідно до пункту 5.5.3 надані послуги приймаються замовником з обовязковим складенням відповідного акту здачі-приймання наданих послуг, який підписується сторонами (т.1 а.с.153-167).

Під час судового розгляду справи з наданих представником позивача пояснень судом встановлено, що з метою виконання умов вказаного договору позивача було укладено договори із контрагентами.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що між ТОВ «ЮРФАКТОР» (замовник) та ТОВ «ОВЕН-2014» (виконавець) укладено договір №27.2/08/15 від 27.08.2015 року про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг з прибирання внутрішніх приміщень та прилеглої території вокзального комплексу станції Харків-Левада Південної залізниці, обєм послуги сторонами визначено у додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно сплатити надану виконавцем послугу. Місце надання послуги: вокзал станції Харків-Левада (м. Харків, пров. Молчанівський, 12. Вартість послуг і порядок розрахунків сторонами визначено у розділі 3 договору, відповідно до якого вартість послуги відповідно до договору визначається відповідно до розрахунку і складає 41830,76 грн. (т.2 а.с.33-38).

За результатами надання послуг сторонами договору на виконання його умов 30 вересня 2015 року підписано відповідний акт про надання вищевказаних послуг в період з 01.09.2015 р. по 30.09.2015 р. на загальну суму 41830,76 грн. в т.ч. ПДВ 6971,79 грн. (а.с. 96-97).

Також матеріали справи свідчать, що між ТОВ «ЮРФАКТОР» (замовник) та ТОВ «АВТОМАГІКА» (виконавець) укладено договір №26.2/11/15 від 26.11.2015 року про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг з прибирання внутрішніх приміщень та прилеглої території вокзального комплексу станції Харків-Левада Південної залізниці, обєм послуги сторонами визначено у додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно сплатити надану виконавцем послугу. Місце надання послуги: вокзал станції Харків-Левада (м. Харків, пров. Молчанівський, 12. Вартість послуг і порядок розрахунків сторонами визначено у розділі 3 договору, відповідно до якого вартість послуги відповідно до договору визначається відповідно до розрахунку і складає 41830,76 грн. (т.2 а.с.53-58).

За результатами надання послуг сторонами договору на виконання його умов 30 грудня 2015 року підписано відповідний акт про надання вищевказаних послуг в період з 01.12.2015 р. по 31.12 2015 р. на загальну суму 41830,76 грн. в т.ч. ПДВ 6971,79 грн. (т.1 а.с. 122-123).

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «ЮРФАКТОР» (замовник) та ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР» (виконавець) укладено договір №28.2/12/15 від 28.12.2015 року про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг з прибирання внутрішніх приміщень та прилеглої території вокзального комплексу станції Харків-Левада Південної залізниці, обєм послуги сторонами визначено у додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно сплатити надану виконавцем послугу. Місце надання послуги: вокзал станції Харків-Левада (м. Харків, пров. Молчанівський, 12. Вартість послуг і порядок розрахунків сторонами визначено у розділі 3 договору, відповідно до якого вартість послуги відповідно до договору визначається відповідно до розрахунку і складає 41830,76 грн. (т.2 а.с.84-88).

За результатами надання послуг сторонами договору на виконання його умов 31 січня 2016 року підписано відповідний акт про надання вищевказаних послуг в період з 01 01.2016 р. по 31 01.2016 р. на загальну суму 41830,76 грн. в т.ч. ПДВ 6971,79 грн. (т.1 а.с. 127).

Судовим розглядом справи встановлено, що між Державним підприємством «Південна залізниця», в особі начальника відокремленого підрозділу «Харківська дирекція залізничних перевезень» Державного підприємства «Південна залізниця» (замовник) та ТОВ «ЮРФАКТОР» (виконавець) укладено договір №П/ДН-2-15323/НЮ від 10.03.2015 на надання послуг, відповідно до умов якого виконавець зобовязується своїм засобами та силами у 2015 році надати послуги з комплексного прибирання внутрішніх приміщень та прилеглої території відокремленого підрозділу «Дорожній фізкультурно-спортивний клуб «Локомотив» ім. Героя України ОСОБА_4» державного підприємства «Південна залізниця», зазначені в переліку і графіку надання послуг. Замовник зобовязується прийняти виконані згідно з умовами договору послуги та оплатити їх на умовах, визначених цим договором. Вартість договору визначена сторонами у розділі 3 договору та визначається за місяць відповідно до калькуляції і складає 96305,45 грн. Місце надання послуг визначено сторонами у розділі 5 договору. Відповідно до пункту 5.5.3 надані послуги приймаються замовником з обовязковим складенням відповідного акту здачі-приймання наданих послуг, який підписується сторонами (т.1 а.с. 168-185).

Під час судового розгляду справи з наданих представником позивача пояснень судом встановлено, що з метою виконання умов вказаного договору позивача було укладено договори із контрагентами.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що між ТОВ «ЮРФАКТОР» (замовник) та ТОВ «ОВЕН-2014» (виконавець) укладено договір №26/08/15 від 26.08.2015 року про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг з прибирання приміщень і прилеглої території відокремленого підрозділу «Дорожній фізкультурно-спортивний клуб «Локомотив» ім. Героя України ОСОБА_4» державного підприємства «Південна залізниця», обєм послуги сторонами визначено у додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно сплатити надану виконавцем послугу. Місце надання послуги: 61052, м. Харків, вул. Котлова, 90/1. Вартість послуг і порядок розрахунків сторонами визначено у розділі 3 договору, відповідно до якого вартість послуги відповідно до договору визначається відповідно до розрахунку і складає 69507,38 грн. (т.2 а.с.27-32).

За результатами надання послуг сторонами договору на виконання його умов 30 вересня 2015 року підписано відповідний акт про надання вищевказаних послуг в період з 01.09.2015 р. по 30.09.2015 р. на загальну суму 69507,38 грн, в тому числі ПДВ 11584,56 грн. (т.1 а.с. 94-95)

Також матеріали справи свідчать, що між ТОВ «ЮРФАКТОР» (замовник) та ТОВ «АВТОМАГІКА» (виконавець) укладено договір №01/12/15 від 01.12.2015 року про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг з прибирання приміщень і прилеглої території відокремленого підрозділу «Дорожній фізкультурно-спортивний клуб «Локомотив» ім. Героя України ОСОБА_4» державного підприємства «Південна залізниця», обєм послуги сторонами визначено у додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно сплатити надану виконавцем послугу. Місце надання послуги: 61052, м. Харків, вул. Котлова, 90/1. Вартість послуг і порядок розрахунків сторонами визначено у розділі 3 договору, відповідно до якого вартість послуги відповідно до договору визначається відповідно до розрахунку і складає 69507,38 грн. (т.2 а.с.73-78).

За результатами надання послуг сторонами договору на виконання його умов 30 грудня 2015 року підписано відповідний акт про надання вищевказаних послуг в період з 01.12.2015 р. по 31.12.2015 р. на загальну суму 69507,38 грн, в тому числі ПДВ 11584,56 грн. (т.1 а.с. 120-121).

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що між ТОВ «ЮРФАКТОР» (замовник) та ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР» (виконавець) укладено договір №25/12/15 від 25.12.2015 року про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг з прибирання приміщень і прилеглої території відокремленого підрозділу «Дорожній фізкультурно-спортивний клуб «Локомотив» ім. Героя України ОСОБА_4» державного підприємства «Південна залізниця», обєм послуги сторонами визначено у додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно сплатити надану виконавцем послугу. Місце надання послуги: 61052, м. Харків, вул. Котлова, 90/1. Вартість послуг і порядок розрахунків сторонами визначено у розділі 3 договору, відповідно до якого вартість послуги відповідно до договору визначається відповідно до розрахунку і складає 69507,38 грн. (т.2 а.с.79-83).

За результатами надання послуг сторонами договору на виконання його умов 31 січня 2016 року підписано відповідний акт про надання вищевказаних послуг в період з 01.01.2016 р. по 31.01.2016 р. на загальну суму 69507,38 грн, в тому числі ПДВ 11584,56 грн. (т.1 а.с. 126).

З матеріалів справи вбачається, що між Державним підприємством «Південна залізниця», в особі начальника відокремленого підрозділу «Харківська дирекція залізничних перевезень» Державного підприємства «Південна залізниця» (замовник) та ТОВ «ЮРФАКТОР» (виконавець) укладено договір №П/Л-151124/НЮ від 03.08.2015 року, відповідно до умов якого виконавець зобовязується своїм засобами та силами у 2015 році надати послуги з щоденного прибирання внутрішніх приміщень пасажирських вагонів: фірмового міжнародного поїзду №19/20 сполученням «Харків-Москва», фірмового внутрішньодержавного поїзду №63/64 сполученням «Харків-Київ», фірмового внутрішньодержавного поїзду №111/112 сполученням «Харків-Львів», пасажирського поїзду №793/794 сполученням «Харків - ім. Т.Г. Шевченко», пасажирського поїзду №795/796 сполученням «Харків Дніпропетровськ» зазначені в переліку і графіку надання послуг. Замовник зобовязується прийняти виконані згідно з умовами договору послуги та оплатити їх на умовах, визначених цим договором. Вартість послуг з щоденного прибирання внутрішніх приміщень одного пасажирського вагону відповідно до договору визначена сторонами у розділі 3 та складає 225,22 грн. Місце надання послуг визначено сторонами у розділі 5 договору. Відповідно до пункту 5.5.3 надані послуги приймаються замовником з обовязковим складенням відповідного акту здачі-приймання наданих послуг, який підписується сторонами (т.1 а.с. 192-219).

Під час судового розгляду справи з наданих представником позивача пояснень судом встановлено, що з метою виконання умов вказаного договору позивача було укладено договори із контрагентами.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що між ТОВ «ЮРФАКТОР» (замовник) та ТОВ «ОВЕН-2014» (виконавець) укладено договір №31/08/15 від 31 08 2015 року про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг з щоденного прибирання внутрішніх приміщень пасажирських вагонів поїздів, у тому числі №19/20-126 вагонів, №63/64-446 вагонів, №111/112-336 вагонів, №795/796-116 вагонів, №793/794-145 вагонів, обєм послуги сторонами визначено у додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно сплатити надану виконавцем послугу. Місце надання послуги: 61052, м. Харків, вул. Котлова, 90/1. Як передбачено пунктом 2.9 договору здача-приймання послуг здійснюється два рази на місяць: 14.09.2015 року та 29.09.2015 року на підставі актів здачі-приймання послуг окремо по номерам. Вартість послуг з щоденного прибирання внутрішніх приміщень одного пасажирського вагону відповідно до договору визначена сторонами у розділі 3 та складає 225,22 грн; вартість послуг з щоденного прибирання внутрішніх приміщень 1169 пасажирських вагонів по договору складає 263277,49 грн. (т.2 а.с.45-52).

За результатами надання послуг сторонами договору на виконання його умов підписані відповідні акти про надання вищевказаних послуг в період з 01.09 2015 р. по 30.09 2015 р. на загальну суму 263277,49 грн, в т.ч. ПДВ 43879,58 грн. (т.1 а.с. 74-93).

Також матеріали справи свідчать, що між ТОВ «ЮРФАКТОР» (замовник) та ТОВ «АВТОМАГІКА» (виконавець) укладено договір №30/11/15 від 30.11.2015 року про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг з прибирання внутрішніх приміщень 1214 пасажирських вагонів поїздів, у тому числі №19/20-150 вагонів, №63/64-448 вагонів, №111/112-347 вагонів, №795/796-130 вагонів, №793/794-139 вагонів, обєм послуги сторонами визначено у додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно сплатити надану виконавцем послугу. Місце надання послуги: 61052, м. Харків, вул. Котлова, 90/1. Як передбачено пунктом 2.9 договору здача-приймання послуг здійснюється два рази на місяць: 14.12.2015 року та 30.12.2015 року на підставі актів здачі-приймання послуг окремо по номерам. Вартість послуг з щоденного прибирання внутрішніх приміщень одного пасажирського вагону відповідно до договору визначена сторонами у розділі 3 та складає 225,22 грн; вартість послуг з щоденного прибирання внутрішніх приміщень 1169 пасажирських вагонів по договору складає 273412,22 грн. (т.2 а.с.65-72).

За результатами надання послуг сторонами договору на виконання його умов підписано відповідні акти про надання вищевказаних послуг в період з 01.12.2015 р. по 31.12 2015 р. на загальну суму 273412,22 грн, в т.ч. ПДВ 45568,70 грн. (т.1 а.с. 100-119).

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «ЮРФАКТОР» (замовник) та ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР» (виконавець) укладено договір №30/12/15 від 30.12.2015 року про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання по наданню послуг з прибирання внутрішніх приміщень 1233 пасажирських вагонів поїздів, у тому числі №19/20-150 вагонів, №63/64-470 вагонів. №111/112-347 вагонів, №795/796-130 вагонів, №793/794-136 вагонів, обєм послуги сторонами визначено у додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно сплатити надану виконавцем послугу. Місце надання послуги: 61052, м. Харків, вул. Котлова, 90/1. Як передбачено пунктом 2.9 договору надані послуги приймаються замовником з обовязковим складенням відповідних актів здача-приймання послуг за місяць окремо за номерами поїздів. Вартість послуг з щоденного прибирання внутрішніх приміщень одного пасажирського вагону відповідно до договору визначена сторонами у розділі 3 та складає 225,22 грн; вартість послуг з щоденного прибирання внутрішніх приміщень 1169 пасажирських вагонів по договору складає 277691,33 грн. (т.2 а.с.94-99).

За результатами надання послуг сторонами договору на виконання його умов підписано відповідні акти про надання вищевказаних послуг в період з 01.12.2015 р. по 31.12 2015 р. на загальну суму 273412,22 грн, в т.ч. ПДВ 45568,70 грн. (т.1 а.с. 129-133).

Суд також зазначає, що позивачем на підтвердження реальності виконання умов вищевказаних договорів та проведення відповідних оплат до матеріалів справи також долучено копії платіжних доручень т.2 а.с. 5-26) та виписок по рахункам.

При цьому, як встановлено судом зі змісту наявних в матеріалах справи копій договорів персонал для роботи підбирався виконавцями. Також виконавцем використовувався власний інвентар із використанням устаткування, яке знаходилось на обєкті, а витратні матеріали та ручне допоміжне обладнання закупалося виконавцями із подальшим в актах даних про переліку та вартості використаних витратних матеріалів, ручного допоміжного обладнання.

Суд зазначає, що зі змісту наданих представником відповідача під час судового розгляду справи пояснень встановлено, що на думку контролюючого органу, укладення позивачем вказаних договорів є недоцільним з огляду на наявність власних виробничих та трудових ресурсів.

Однак, під час судового розгляду справи судом із наданих представниками позивача пояснень встановлено, що фактичною підставою для укладення позивачем договорів із ТОВ «ОБЕН-2014», ТОВ «АВТОМАГІКА», ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР» послугували обставини необхідності залучення додаткових працівників для забезпечення виконання умов договорів, укладених позивачем із ДП «Південна залізниця».

Матеріали справи містять довідку про господарські відносини ТОВ «ЮРФАКТОР» з контрагентами, зі змісту якої вбачається, що різниця між субпідрядними послугами з комплексного прибирання та виконаними позивачем на користь ДП «Південна залізниця» послугами з комплексного прибирання становить 360275,20 грн., що складає економічну вигоду підприємства позивача від укладених договорів. При цьому, як вказано позивачем із зазначеної суми 173332,30 грн. було спрямовано на виплату заробітної плати працівників ТОВ «ЮРФАКТОР», зборів та інших обовязкових платежів.

Отже, як встановлено судовим розглядом справи з наданих до суду доказів, ТОВ «ЮРФАКТОР» у вересні 2015 року документально оформлено придбання у ТОВ «ОБЕН-2014» () послуг на загальну суму 414206,5 грн., у тому числі ПДВ 69034,422 грн.

При цьому, на адресу позивача відповідно до бази даних ЄРПН зареєстровано наступні податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ «ОБЕН-2014» () на загальну суму 414206,5 грн., у тому числі ПДВ 69034,22 грн., №160 від 14.09.2015 року, №322 від 29.09.2015 року, №323 від 30.09.2015 року, №324 від 30.09.2015 року, №325 від 30.09.2015 року, копії яких представниками позивача долучено до матеріалів справи.

Також судовим розглядом справи встановлено, що ТОВ «ЮРФАКТОР» в грудні 2015 року документально оформлено придбання у ТОВ «АВТОМАГІКА» () послуг на загальну суму 70723,54 грн., у тому числі ПДВ 424341,252 грн.

При цьому, на адресу позивача відповідно до бази даних ЄРПН зареєстровано наступні податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ «АВТОМАГІКА» () на загальну суму 424341,252 грн., у тому числі ПДВ 70723,54 грн., а саме: №41 від 14.12.2015 року, №107 від 30.12.2015 року, №108 від 31.12.2015 року, №109 від 31.12.2015 року, №110 від 31.12.2015 року

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ЮРФАКТОР» в січні 2016 року документально оформлено придбання у ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР» () послуг на загальну суму 428620,356 грн., у тому числі ПДВ 71436,426 грн.

При цьому, на адресу позивача відповідно до бази даних ЄРПН зареєстровано наступні податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР» () на загальну суму 428620,356 грн., у тому числі ПДВ 71436,426 грн., а саме: №5 від 31.01.2016 року, №6 від 31.01.2016 року, №7 від 31.01.2016 року, №8 від 31.01.2016 року.

Як встановлено під час судового розгляду справи придбані позивачем у контрагентів ТОВ «ОБЕН-2014» (), ТОВ «АВТОМАГІКА» (), ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР» () послуги з прибирання увійшли до загального об'єму послуг, наданих ТОВ «ЮРФАКТОР» на підставі укладених договорів з ДП «Південна залізниця».

На підтвердження вказаних обставин до суду надано копії первинних документів, а саме актів про надання послуг підписаних між ТОВ «ЮРФАКТОР» та ДП «Південна залізниця», чим підтверджено належне та повне виконання позивачем зобов'язань з прибирання приміщень і прилеглої території на відповідних обєктах за визначені податковим органом періоди, а саме: за вересень 2015 року: акти №6 від 30.09.2015 року на загальну суму 57283,01 грн., №7 від 30.09.2015 року на загальну суму 96305,45 грн., №6 від 30.09.2015 року на загальну суму 63680,74 грн., №3 від 15.09.2015 року на загальну суму 157651.20 грн., №4 від 30.09.2015 року на загальну суму 160353,79 грн.; за грудень 2015 року: акти №10 від 31.12.2015 року на загальну суму 96305,45 грн., №9 від 31.12.2015 року на загальну суму 63680,74 грн., №9 від 31.12.2015 року на загальну суму 57283,01 грн., №9 від 15.12.2015 року на загальну суму 158777,28 грн., №10 від 31.12.2015 року на загальну суму 168686,78 грн.; за січень 2016 року: акти №10 від 31.12.2016 року на загальну суму 57283,01 грн., №11 від 31.01.2016 року на загальну суму 96305,45 грн.; № 10 від 31.01.2016 року на загальну суму 63680,74 грн., №11 від 15.01.2016 року на загальну суму 163957,25 грн., № 12 від 31.01.2016 року на загальну суму 166209,41 грн.

Стосовно доводів контролюючого органу про невідповідність видів діяльності контрагентів позивача характеру наданих послуг, суд зазначає, що ТОВ «ОБЕН-2014» (), ТОВ «АВТОМАГІКА» (), ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР» () було надано на користь позивача послуги з комплексного прибирання та щоденного прибирання із залученням та підбором відповідного персоналу, використанням власного інвентарю та наявного на обєктах устаткування та придбанням витратних матеріалів та ручного допоміжного обладнання, що за своєю суттю та характером не потребує наявності специфічних знань та спеціального підходу до надання таких послуг.

З огляду на встановлені під час судового розгляду справи обставини суд приходить до висновку, що в даному випадку позивач, виступаючи у правовідносинах із контрагентами ТОВ «ОБЕН-2014» (), ТОВ «АВТОМАГІКА» (), ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР» () в якості покупця послуг за укладеними договорами, мав реальні витрати у зв'язку з придбанням таких послуг, призначених для використання у його господарській діяльності та подальшої реалізації на користь іншого субєкта господарювання. При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об'єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Таким чином, враховуючи обставини підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, а саме первинними документами належного та повного виконання ТОВ «ЮРФАКТОР» та його контрагентами умов укладених договорів, що позивачем правомірно віднесено визначені податковим органом суми до податкового кредиту.

Так зі змісту акту перевірки встановлено, що посадовими особами в обґрунтування встановлення відсутності факту реального здійснення господарських операцій вказано, що відповідно до узагальненої податкової інформації від 01.02.2016 року №25/7/20-36-22-05-09, складеної Індустріальною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, по ТОВ «ОБЕН-2014» з питань проведення фінансово-господарських операції з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за весь період діяльності, якою встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «ЮРФАКТОР» у ТОВ «ОБЕН-2014» послуг. Головним управління ДФС у Харківській області складено узагальнену податкову інформацію від 5.02.2016 року №47/20-40-22-09/37999811 по ТОВ «Автомагіка», якою встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «ЮРФАКТОР» у ТОВ «АВТОМАГІКА» послуг. Також східною ОДПІ м Харкова ГУ ДФС у Харківській області складено узагальнену податкову інформацію від 15.04.2016 року №194/20-38-1402-04/39905113 по ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР», якою встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «ЮРФАКТОР» у ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР».

З приводу вищевказаних обставин суд зазначає, що частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Така ж позиція узгоджується із позицією Верховного суду України викладену в постановах №10/21 від 02.03.2010 року, №09/05 від 13.01.2009 року, №08/28 від 12.02.2008 року.

Крім того, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, положень Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених статтею 191 Кримінального кодексу України та статтею 212 Кримінального кодексу України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (оскільки наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до статей 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договору, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення вимог чинного законодавства.

Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Таким чином, оскільки первинні документи по взаємовідносинам позивача із контрагентами ТОВ «ОБЕН-2014», ТОВ «АВТОМАГІКА» та ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕГРАЛ ЦЕНТР» оформлені у відповідності до вимог ст. ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", чим спростовано висновки перевіряючих під час проведення перевірки стосовно порушення позивачем положень податкового законодавства, то на разі наявні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 30 серпня 2018 року №1.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРФАКТОР".

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРФАКТОР" (61052, Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 14) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 30 серпня 2018 року №1.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРФАКТОР" (61052, Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 14, код ЄДРПОУ - 33413202) сплачену суму судового збору в розмірі 3959 (три тисячі дев'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 91 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, код ЄДРПОУ - 39599198).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 28 грудня 2018 року.

Суддя Мельников Р.В.