Справа № 160/7829/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Справа № 160/7829/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СП ТАТА ГРУП» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії, -
19 жовтня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СП ТАТА ГРУП» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відповідача-1 Державної фіскальної служби України, Відповідача-2 Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 23.10.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СП ТАТА ГРУП» залишено без руху з підстав невідповідності вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
02 листопада 2018 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позову та уточнююча позовна заява, в якій позивачем зі складу відповідачів виключено Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, та в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «СП ТАТА ГРУП» просить:
1) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 16 травня 2018 року № 703351/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12 липня 2017 року № 115;
2) визнати податкову накладну від 12 липня 2017 року №115, видану ТОВ «СП ТАТА ГРУП» на адресу ТОВ «Гайдар Плюс», на суму 4 844,02 грн. (з ПДВ) такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного отримання, а саме: - податкова накладна від 12.07.2017 року №115 прийнята та зареєстрована з 12.07.2017 року;
3) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21 травня 2018 року № 711846/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 20 липня 2017 року № 622;
4) визнати податкову накладну від 20 липня 2017 року № 622, видану ТОВ «СП ТАТА ГРУП» на адресу ТОВ «Гайдар Плюс», на суму 1 150,01 грн. (з ПДВ) такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного отримання, а саме: податкова накладна від 20.07.2017 року № 622 прийнята та зареєстрована з 20.07.2017року;
5) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21 травня 2018 року № 711850/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 24 липня 2017 року № 718;
6) визнати податкову накладну від 24 липня 2017 року № 718, видану ТОВ «СП ТАТА ГРУП» на адресу ТОВ «Гайдар Плюс», на суму 1 080,00 грн. (з ПДВ) такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного отримання, а саме: податкова накладна від 24.07.2017 року № 718 прийнята та зареєстрована з 24.07.2017 року;
7) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 17 травня 2018 року № 704019/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26 липня 2017 року № 807;
8) визнати податкову накладну від 26 липня 2017 року № 807, видану ТОВ «СП ТАТА ГРУП» на адресу ТОВ «Гайдар Плюс», на суму 2 950,00 грн. (з ПДВ) такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного отримання, а саме: податкова накладна від 26.07.2017 року № 807 прийнята та зареєстрована з 26.07.2017 року.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідно до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «СП ТАТА ГРУП» було складено податкову накладну №115 від 12.07.2017 року, яку було направлено 12.07.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №622 від 20.07.2017 року, яку направлено 20.07.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №718 від 24.07.2017 року, яку направлено 24.07.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №807 від 26.07.2017 року, яку направлено 26.07.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте згідно отриманих квитанцій вказані накладні прийнято, однак їх реєстрацію було зупинено з підстав, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567. Позивачем було направлено в електронному вигляді до ДФС повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовним податковим накладним із поданням первинних документів, однак рішеннями комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було відмовлено у реєстрації вищевказаних податкових накладних.
Відповідач - Державна фіскальна служба України у судове засідання 20.12.2018 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду та відзив на позовну заяву не подавав.
Згідно з ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).
Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).
Оскільки, відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання 6не зявився, причину неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю в порядку письмового провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «СП ТАТА ГРУП» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гайдар Плюс» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу товарів №30 від 19 травня 2016 року, предметом якого є автозапчастини до транспортних засобів, найменування, кількість, ціна на товари та інші характеристики товарів, що продаються за цим Договором, визначаються в видаткових накладних. Згідно з пунктом 2.1 вказаного договору факт передачі товару у власність покупцеві оформлюється сторонами шляхом підписання двостороннього Акту прийому-передачі товару або видаткової накладної, які підписуються обома сторонами у момент передачі-приймання товару.
На виконання умов договору ТОВ «СП ТАТА ГРУП» було здійснено продаж товару, зокрема, 12.07.2017 року на суму 4 844,02 грн., в т.ч ПДВ 807,34 грн. за видатковою накладною №5184; 20.07.2017 року на суму 1 150,01 грн., в т.ч. ПДВ 191,67 грн. за видатковою накладною №5430; 24.07.2017 року на суму 1 080,00 грн., в т.ч. ПДВ 180,00 грн. за видатковою накладною №5526; 26.07.2017 року на суму 2 950,00 грн., в т.ч. ПДВ 491,67 грн. за видатковою накладною №5611.
На виконання приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України по вищевказаним операціям було складено податкові накладні №115 від 12.07.2017 року на суму 4 844,02 грн., в т.ч ПДВ 807,34 грн., №622 від 20.07.2017 року на суму 1 150,01 грн., в т.ч. ПДВ 191,67 грн., №718 від 24.07.2017 року на суму 1 080,00 грн., в т.ч. ПДВ 180,00 грн. та №807 від 26.07.2017 року на суму 2 950,00 грн., в т.ч. ПДВ 491,67 грн., які направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 12.07.2017 року, 20.07.2017 року, 24.07.2017 року, 26.07.2017 року відповідно.
Згідно з квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні №115 від 12.07.2017 року, №622 від 20.07.2017 року, №718 від 24.07.2017 року та №807 від 26.07.2017 року прийнято, але реєстрацію зупинено, та зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.
Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «СП ТАТА ГРУП» було направлено в електронному вигляді до ДФС повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовним ПН/РК від 14.05.2018 року №3, від 16.05.2018 року №53, від 16.05.2018 року №22, 15.05.2018 року № 24 разом з підтверджуючими первинними документами фінансово-господарської діяльності підприємства.
Подання вищезазначених документів підтверджується квитанціями №1 про те, що документи доставлені до ДФС України та збережені на центральному рівні.
Рішеннями комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 16 травня 2018 року №703351/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12 липня 2017 року №115; від 21 травня 2018 року №711846/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 20 липня 2017 року №622; від 21 травня 2018 року №711850/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 24 липня 2017 року №718; від 17 травня 2018 року №704019/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26 липня 2017 року №807 було відмовлено у реєстрації вищевказаних накладних із зазначенням підстави: ненадання платником податку копій документів договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, позивач з0вернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі таких висновків спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд при винесенні рішення виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок № 1246 у редакції, чинній на момент спірних правовідносин), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Операційний день триває з 0 до 23-ї години (пункт 3 Порядку №1246).

До Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких комісією, визначеною пунктом 201.16 статті 201 Кодексу (далі - комісія), прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації (пункт 4 Порядку №1246).

Пунктом 12 Порядку №1246 визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу; наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

У пункті 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

За приписами підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Як зазначено вище, реєстрація податкових накладних зупинена, оскільки ПН/РК відповідає вимогам пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567.

Відповідно до пункту 6 Критеріїв ризиковості платника податку остатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

В силу підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

За приписами пункту 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 21 лютого 2018 року № 117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як зазначено вище, оскаржувані рішення від 16 травня 2018 року №703351/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12 липня 2017 року №115; від 21 травня 2018 року №711846/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 20 липня 2017 року №622; від 21 травня 2018 року №711850/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 24 липня 2017 року №718; від 17 травня 2018 року №704019/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26 липня 2017 року №807 вмотивовано неподанням позивачем копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Проте, як вбачається з матеріалів справи на виконання підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України позивачем було направлено в електронному вигляді до ДФС:

- 14.05.2018 року повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовним ПН/РК від 14.05.2018 року №3 з доданими документами, а саме: договір купівлі-продажу товарів №30 від 19.05.2016 року; видаткова накладна №5184 від 12.07.2017 року; договір поставки товару №012631-16 від 16.05.2016 року; видаткова накладна №ХВ-0996 562 від 14.07.2017 року; договір поставки товару №Ю230916К-П від 23.09.2016 року; видаткова накладна №3002709 від 28.09.2016 року; договір №124159 про надання послуг з організації перевезень відправлень від 07.09.2016 року;

- повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовним ПН/РК від 16.05.2018 року №53 з доданими документами, а саме: договір купівлі-продажу товарів № 30 від 19.05.2016 року; видаткова накладна №5430 від 20.07.2017 року; договір поставки товару №012631-16 від 16.05.2016 року; видаткова накладна №ХВ-0919 773 від 06.06.2017 року; видаткова накладна №ХВ-0996 562 від 14.06.2017 року; договір №124159 про надання послуг з організації перевезень відправлень від 07.09.2016 року;

- повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовним ПН/РК від 16.05.2018 року №52 з доданими документами, а саме: договір купівлі-продажу товарів № 30 від 19.05.2017 року; видаткова накладна №5526 від 24.07.2017 року; договір поставки товару №012631-16 від 16.05.2016 року; видаткова накладна №ХВ-1006 119 від 15.06.2017 року; видаткова накладна №ХВ-0996 562 від 14.06.2017 року; договір №124159 про надання послуг з організації перевезень відправлень від 07.09.2016 року;

- 18.05.2018 року повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовним ПН/РК від 18.05.2018 року №3 з доданими документами, а саме: договір купівлі-продажу товарів № 30 від 19.05.2016 року; видаткова накладна №5611 від 26.07.2017 року; договір поставки товару №Ю230916К-П від 23.09.2016 року; видаткова накладна №3002709 від 28.09.2016 року; видаткова накладна №2002709 від 27.09.2016 року; договір №124159 про надання послуг з організації перевезень відправлень від 07.09.2016 року; пояснювальна записка №40 від 17.05.2018 року щодо транспортування, навантаження - розвантаження, постачання автозапчастин.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем надано достатньої кількості документи для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №115 від 12.07.2017 року, №622 від 20.07.2017 року, №718 від 24.07.2017 року та №807 від 26.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення комісії ДФС України про відмову у реєстрації вказаних податкових накладних є такими, що винесені без належних для цього правих підстав, а тому підлягають скасуванню як протиправні.

Відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, за приписами пунктів 19 та 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, у зв'язку із чим, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №115 від 12.07.2017 року, №622 від 20.07.2017 року, №718 від 24.07.2017 року та № 807 від 26.07.2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень (частина 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зважаючи, що позивачем обрано невірний спосіб захисту суд вважає за необхідне викласти позовні вимоги в іншій редакції.

Частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СП ТАТА ГРУП» (49000, м. Дніпро, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Караваєва, будинок 39, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, буд. 8, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 16 травня 2018 року №703351/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.07.2017 року №115; від 21 травня 2017 року №711846/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 20.07.2017 року №622; від 21 травня 2018 року №711850/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 24.07.2017 року №718; від 17 травня 2018 року №704019/40257391 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26.07.2017 року № 807.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СП ТАТА ГРУП» податкову накладну від 12 липня 2017 року №115 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного надходження, а саме 12.07.2017 року.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СП ТАТА ГРУП» податкову накладну від 20 липня 2017 року №622 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного надходження, а саме 20.07.2017 року.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СП ТАТА ГРУП» податкову накладну від 24 липня 2017 року №718 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного надходження, а саме 24.07.2017 року.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СП ТАТА ГРУП» податкову накладну від 26 липня 2017 року №807 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного надходження, а саме 26.07.2017 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СП ТАТА ГРУП» за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати у розмірі 7048,00 грн. (сім тисяч сорок вісім гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева