Справа № 140/2381/18
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 140/2381/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Будківської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1Д.) звернулася в суд з позовом до Будківської сільської ради Маневицького району Волинської області (далі Будківська сільська рада, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 19 липня 2018 року №27/6 Про розгляд заяви, зобовязання прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Камянуха на території Будківської сільської ради Маневицького району Волинської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 24 квітня 2018 року звернулася із заявою до Будківської сільської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1 га, яка розташована в селі Кам'януха, що на території Будківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності. Однак через тривалий час відповідач 19 липня 2018 року прийняв оскаржуване рішення №27/6 Про розгляд заяви, яким відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність позивача з тих підстав, що гр. ОСОБА_3 подала позовну заяву до суду для підтвердження спадкоємства на дану земельну ділянку.

Позивач не погоджується із оскаржуваним рішенням та вважає його протиправним з тих підстав, що у своєму рішенні щодо відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідач вказав підставу для відмови, яка не передбачена ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). При цьому, ч.7 ст.118 ЗК України визначає вичерпний перелік підстав для такої відмови. Додатково позивач звертає увагу на те, що наразі жодна особа не є власником даної земельної ділянки.

На підставі наведеного просить позов задовольнити повністю.

У відзиві на позовну заяву від 03.12.2018 вх. №15805/18 (а.с.16-17) відповідач не погоджується з позовом та просить відмовити у його задоволенні, оскільки земельна ділянка, яку просила виділити їй позивач орієнтовною площею 0,40 га, що знаходиться за адресою: с. Кам'януха, вул. Зелена, 3, вже була виділена іншій особі відповідно до рішення Будківської сільської ради № 15/7 від 29.10.1993 року. А саме, згідно даного рішення вирішено надати безкоштовно у приватну власність гр. ОСОБА_4, жительці с. Кам'януха, земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства площею 0,41 га., які знаходяться по вул. Зелена, 3 в с.Кам'януха Маневицького району. До цього часу рішення сільської ради є чинним та ніким не скасоване. Відповідач вказує на те, що протягом життя rр. ОСОБА_4 так і не зареєструвала свого права власності на земельну ділянку, однак її право не оспорювалося та рішення про передачу земельної ділянки у власність ніким не скасоване. Спадкоємцем по смерті гр. ОСОБА_4 є гр. ОСОБА_3, яка прийняла спадщину після її смерті, та на даний момент здійснює оформленням спадкових прав на земельні ділянки, виділені вказаним рішенням гр. ОСОБА_4 Звертає увагу на те, що відповідно до публічної кадастрової карти право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд вже зареєстровано за гр. ОСОБА_3 Додатково відповідач повідомляє, що у зв'язку з відсутністю посади юриста у сільській раді було некоректно зазначено підставу для відмови ОСОБА_1 у задоволенні її заяви. Крім того, звертає увагу на відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобовязання сільську раду прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки субєкт владних повноважень у даному випадку наділений законом діяти на власний розсуд та зобовязаний самостійно прийняти таке рішення про задоволення або про відмову у задоволенні такої заяви. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач та представники позивача позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подала до Будківської сільської ради заяву від 20.04.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1 га, яка розташована в селі Кам'януха, що на території Будківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства (а.с.5). До заяви позивач додала копію паспорта громадянина України, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічний матеріал місця розташування земельної ділянки (а.с.6, 8-10).

Рішенням від 19.07.2018 року № 27/6 (а.с.7) Будківська сільська рада вирішила не надавати дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого господарства (згідно графічних матеріалів) гр. ОСОБА_1 на земельну ділянку, яка знаходиться в селі Камянуха Маневицького району у звязку з тим, що гр. ОСОБА_3 подала позовну заяву до суду (номер справи 164/997/18) для вирішення підтвердження спадкоємства на земельну ділянку (а.с.7).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Стаття 19 Конституції України (частина 2) встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З наведеного вбачається, що Будківська сільська рада, в даному випадку, має виключні повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності відповідної територіальної громади.

При цьому, суд зазначає, що наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

Так, за результатами розгляду відповідного клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу.

Проте, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подала до Будківської сільської ради належним чином оформлену заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з доданими до неї графічними матеріалами.

Рішенням Будківської сільської ради від 19.07.2018 року № 27/ позивачу відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га в селі Камянуха Маневицького району.

Як встановлено судом, дане рішення прийнято з мотивів того, що відносно земельної ділянки, на яку претендує позивач, гр. ОСОБА_3 подала позовну заяву до суду (номер справи 164/997/18) для вирішення підтвердження спадкоємства на дану земельну ділянку. Однак, суд зазначає, що така підстава відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою не передбачена частиною 7 статті 118 ЗК України, відповідно до якої підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Крім того, таку відмову суд вважає необґрунтованою. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що спірна земельна ділянка, на яку претендує позивач, була виділена іншій особі, а саме ОСОБА_4 відповідно до рішення Будківської сільської ради № 15/7 від 29.10.1993 року. Однак з доданого відповідачем до відзиву витягу з Державного земельного кадастру (а.с.20) не вбачається приналежність спірної земельної ділянки будь-якій іншій особі, а лише відображено те, що дана земельна ділянка є земельною ділянкою для особистого селянського господарства (ОСГ). Також не надано і будь-яких інших документів, в тому числі і рішення суду, що підтверджують право власності на цю земельну ділянку ОСОБА_4 чи іншій особі.

З огляду на викладене суд приходить до висновку що відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою з тих підстав, що на земельну ділянку, на яку претендує позивач, здійснює оформлення право власності гр. ОСОБА_3 шляхом подання позовної заяви до суду для вирішення підтвердження спадкоємства на дану земельну ділянку.

За таких обставин позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Будківської сільської ради від 19 липня 2018 року № 27/6 Про розгляд заяви є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Камянуха на території Будківської сільської ради Маневицького району Волинської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, оскільки адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, на відповідність закріпленим в ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не повинен втручатись у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог прав осіб, що звертаються до суб'єктів владних повноважень, без порушень принципу розподілу влади.

Надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, відноситься до виключних повноважень, в даному випадку, органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету ОСОБА_6 Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_6 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобовязує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження субєкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру.

Тобто, дискреційні повноваження дають можливість на власний розсуд (без узгодження) визначати зміст рішення або вибрати один із кількох варіантів рішення.

Будківська сільська рада при вирішенні питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наділена дискреційними повноваженнями, а тому при наявності звернення, субєкт владних повноважень зобовязаний самостійно прийняти рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач у встановлений законодавством спосіб не розглянув заяву позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, а відмовив позивачу у наданні такого дозволу з підстав, які не передбачені частиною 7 статті 118 ЗК України, тому суд не вправі перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства слід відмовити із зобов'язанням Будківську сільську раду Маневицького району Волинської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 квітня 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,0 га, яка розташована в селі Камянуха на території Будківської сільської ради Маневицького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений згідно з квитанцією №0.0..1 від 13.11.2018 року (а.с.2).

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Будківської сільської ради Маневицького району Волинської області від 19 липня 2018 року № 27/6 Про розгляд заяви.

Зобовязати Будківську сільську раду Маневицького району Волинської області (44641, Волинська область, Маневицький район, село Будки, вул. Центральна, будинок 7, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (34400, Рівненська область, місто Вараш, м-н. ВарашАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) від 24 квітня 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,0 га, яка розташована в селі Камянуха на території Будківської сільської ради Маневицького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Будківської сільської ради Маневицького району Волинської області (44641, Волинська область, Маневицький район, село Будки, вул. Центральна, будинок 7, ) на користь ОСОБА_1 (34400, Рівненська область, місто Вараш, м-н. ВарашАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду буде складено 26 грудня 2018 року.

Суддя В.Д. Ковальчук