Справа № 361/6181/18
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/6181/18
провадження № 2-а/361/374/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Михайлюка Миколи Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_5 із вищевказаним позовом до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Михайлюка Миколи Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своєї позовної заяви ОСОБА_5 посилається на те, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 12.09.2018 року, яка винесена інспектором Михайлюком М.Ю. притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Вказана постанова винесена з порушенням норм Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 року № 879, відсутні докази, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами. Також при винесенні даної постанови було грубо порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

З огляду на викладені вище обставини, позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 764459 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

12 листопада 2018 року до суду надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_6, в якому останній вважає, що твердження позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Причиною зупинки транспортного засобу ОСОБА_5 було те, що спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху та були видимі ознаки порушення п. 22.5 ПДР України. Відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, роз'яснено позивачу його права, повідомлено про вчинене ним правопорушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Позивач не заперечив, а крім того, ствердив, що ширина платформи складає більше 2,6 м, що вбачається з відеофіксації, яка міститься на диску, доданому до відзиву. Враховуючи вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 у повному обсязі.

У судове засідання позивач ОСОБА_5 не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. У прохальній частині адміністративного позову просив розглядати справу за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Причини неявки невідомі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, який був належним чином повідомлений, суд розглядає справу за відсутності такого учасника.

Дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 12 вересня 2018 року поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Михайлюком М.Ю.складено відносно водія ОСОБА_5 постанову серії НК № 764459 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 5).

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 12 вересня 2018 року о 15 год. 20 хв. на 89 км автодороги Київ-Чоп водій, ОСОБА_3, керував транспортним засобом марки MAN TGА 33.480, н.з. НОМЕР_1, ширина якого перевищує 2.6 м, без узгодження з органами Національної поліції України МВС, чим порушив п. 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Даною постановою застосовано до ОСОБА_5 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Як вбачається з відеофіксації, яка міститься на диску, доданому до відзиву, позивач не заперечив, що дозвіл на перевезення великогабаритного вантажу у нього відсутній та визнав той факт, що ширина платформи складає 2,8 м. Твердження позивача що при винесенні постанови було грубо порушено його права, передбачені статтею 268 КУпАП, спростовуються відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, та ознайомлення позивача з правами, передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Жодних клопотань чи пояснень позивач не виявив бажання надавати (а.с. 30).

Стаття 132-1 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

П. 8 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 2.1. «Г» ПДР України, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМ України № 30 від 18.01.2001р., передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача відповідних дозволів узгоджується ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», а саме до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать: участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечення безпеки дорожнього руху; організація супроводження і забезпечення безпечного руху транспортних засобів спеціального призначення; видача в установленому порядку у випадках, передбачених законом дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Допустима ширина перевищення габаритного обмеження є 7 відсотків - тобто до 2,78 м по ширині.

Проте, як вбачається з відеозапису ширина платформи становила 2,80 м.

Так як позивач порушив допустимі норми перевищення габаритного обмеження в 7 відсотків, в даному випадку, отримання та наявність дозволу на перевезення вантажів з перевищенням габаритних обмежень, було обов'язковим.

Відповідно до п. 21 зазначеного Порядку у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Враховуючи викладене працівники патрульної поліції мають право здійснювати перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. Така перевірка вважається документальною, і не здійснюється в пунктах габаритно-вагового контролю. А в разі відсутності вказаного дозволу інспектор діє відповідно до Правил дорожнього руху України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Матеріалами справи стверджується, що керований позивачем транспортний засіб та вантаж не проходили габаритно-вагового контролю в пунктах габаритно-вагового контролю із використанням вимірювального і зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю.

Таким чином, процедура проходження габаритно-вагового контролю відноситься не до функцій патрульної поліції, а до функцій працівників Укртрансбезпеки. Патрульна поліція перевіряє лише сам факт наявності чи відсутності у водіїв дозволу на перевезення великовагового чи великогабаритного вантажу, і в разі відсутності діє у відповідності до Правил дорожнього руху України та Кодексу України про адміністративні правопорушення

Із відеофіксації, яка міститься на диску, вбачається, що позивачу було повідомлено про початок розгляду справи, роз'яснено статтю 268 КУпАП, ст. 63 КУ. Відповідач факт вчиненого правопорушення не заперечував. На пояснення з приводу вчиненого правопорушення позивач вказав, що дійсно ширина платформи складає 2,8 м. Жодних клопотань не заявляв.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До відзиву на адміністративний позов відповідач додав диск, на якому міститься відеофіксація правопорушення з нагрудної відеокамери.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання;при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу можу бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи адміністративного позову обґрунтовані позивачем виключно посиланням на формальні підстави для скасування спірної постанови, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та не знайшли свого об'єктивного підтвердження під час розгляду справи. Факт перевезення ОСОБА_5 великогабаритного вантажу без відповідного дозволу підтверджується дослідженим відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції. Крім того, із відеозапису вбачається, що позивач не заперечував факту перевезення великогабаритного вантажу, ширина якого становить 2,8 м.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем на підставі та у межах повноважень, у спосіб, визначений чинним законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 251, 268, 280, 289 КУпАП, ст.ст. 72 - 79, 242 - 246, 255, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Михайлюка Миколи Юрійовичапро скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - ОСОБА_3, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 27 грудня 2000 року Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач - поліцейський роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Михайлюк Микола Юрійович, адреса місцезнаходження: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, буд. 96.

Суддя Н.М. Петришин