Справа № 804/3129/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

10 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/3129/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Озеленитель» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року (суддя Ільков В.В.) в адміністративній справі № 804/3129/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Озеленитель» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Озеленитель» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 03.04.2018 року, яким збільшено грошове зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб на суму 380223,68 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 95055,92 грн., № НОМЕР_2 від 03.04.2018 року, яким збільшено грошове зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб на суму 270649,72 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 67662,43 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначало про помилковість висновків, викладених в акті перевірки, про порушення ПАТ«Озеленитель» п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1 п.286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України. Позивач вказував на те, що договори оренди земельних ділянок, які були предметом перевірки ГУ ДФС Дніпропетровської області, є нікчемними, оскільки укладені внаслідок порушення законодавства та їх укладання. На думку позивача, у нього не виникало обов'язку зі сплати орендної палати за землю, яка і так знаходиться у постійному користуванні ПАТ «Озеленитель», оскільки відповідно до державного акту № 216 від 23.03.1993 року радгоспу «Декоративні культури» (правонаступником якого є ПАТ «Озеленитель») були надані у постійне користування землі сільськогосподарського призначення загальною площею 450, 78 га. Разом з тим, рішенням Дніпропетровської міської ради № 153/6 від 18.12.2002 року було скасовано чинність акту № 216 від 23.03.1993 року. Тому позивач був вимушений укласти із Дніпропетровською міською радою договори оренди земельних ділянок. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2017 року, яке набрало законної сили 09.02.2018 року, у справі № 206/5662/17 вищевказане рішення Дніпропетровської міської ради № 153/6 в частині скасування чинності акту № 216 на право постійного користування земельною ділянкою було визнано незаконним та скасовано. Рішенням суду поновлено чинність акту № 216 від 23.03.1993 року на право постійного користування земельною ділянкою. У зв'язку з цим позивач вважав, що нього не виникало зобов'язань із сплати орендної плати за нікчемними правочинами.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції, задовольнивши позов. Скаржник вказує на те, що укладення договорів оренди внаслідок перевищення міською радою своїх повноважень не узгоджується із цивільним законодавством та моральним засадам суспільства. Враховуючи обставини, встановлені у рішенні Самарського районного суду м. Дніпропетровська, законодавство України, вимоги розумності та справедливості позивач не сплачував з січня 2016 року орендні платежі за недійсними договорами оренди.

Від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відзив на апеляційну скаргу у встановлений ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року строк не надходив.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_1 підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

В період з 19.02.2018 року по 27.02.2018 року працівниками ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра проведено документальну невиїзну позапланову перевірку ПАТ «Озеленитель» з питань повноти нарахування орендної плати за земельні ділянки, що перебувають в користуванні ПАТ «Озеленитель» на підставі укладених з Дніпропетровською міською радою договорів оренди землі, за період з 01.01.2016 року по 31.07.2017 року. За результатами перевірки 05.03.2018 року складено Акт № 11565/043614-16/03342511, на підставі якого 03.04.2018 року винесені наступні податкові повідомлення-рішення: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 475 279,60 грн.; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 338 312,15 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень.

Судом першої інстанції правильно встановлено характер спірних правовідносин, які регулюються Податковим кодексом України.

Згідно висновків Акту перевірки №11565/04-36-14-16/03342511 ПАТ «Озеленитель» допущено порушення п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1 п.286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 Податкового Кодексу України, що призвело до:

- заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Самарського району, за період з 01.01.2016 року по 31.07.2017 року на суму 380223,68 грн., в тому числі за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року на суму 240141,27 грн. та за період з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року на суму 140082,41 грн.;

- заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Індустріального району, за період з 01.01.2016 року по 31.07.2017 року на суму 382,41 грн., в тому числі за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 року на суму 382,41 грн.;

- заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Ленінського району, за період з 01.01.2016 р. по 31.07.2017 року на суму 270649,72 грн., в тому числі за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року на суму 170936,67 грн. та за період з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року на суму 99713,06 грн.

Також ПАТ «Озеленитель» не подано податкові декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) до Лівобережної ОДПІ м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області (Самарський район) та до Лівобережної ОДПІ м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області (Індустріальний район) за 2016 рік та 2017 рік, що є порушенням п.п. 286.2 ст.268 Податкового Кодексу України.

Позивач обставину несплати ним орендної плати за землю, а також неподання декларацій з плати за землю за 2016 та 2017 роки не заперечує. Проте вважає, що не повинен був здійснювати оплату орендної плати і, відповідно, подавати зазначені декларації, з огляду на те, що укладені ним з Дніпропетровською міською радою договори оренди визнані недійсними у судовому порядку.

З метою перевірки доводів позивача, судом першої інстанції встановлено, що у 2002 та 2003 роках між Дніпропетровською міською радою та ПАТ «Озеленитель» укладені 13 договорів оренди земельних ділянок. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2017року (набрало законної сили 09.02.2018 року) у справі № 206/5662/17 визнано незаконним та скасовано пункт 6 рішення Дніпропетровської міської ради № 153/5 від 18.12.2002 року та поновлено чинність державного акту на право постійного користування землею № 216 від 23.03.1993 року (а.с.33-35).

Колегія суддів вважає помилковими доводи скаржника про відсутність у ПАТ «Озеленитель» обовязку по сплаті орендної плати, оскільки станом на 2016 та 2017 роки договори оренди земельних ділянок не розірвані, не визнані недійсними, тобто не припинили свою дію. Відтак, сторони договору повинні виконувати прийняті на себе договірні зобовязання, як це передбачено статтею 629 Цивільного кодексу України. Крім того, чинність державного акту на право постійного користування землею № 216 від 23.03.1993 року поновлена за рішенням суду, яке оскаржується в апеляційному порядку, що підтверджується ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2018 року про відкриття апеляційного провадження.

Суд першої інстанції встановив усі обставини, що мають значення для справи, дослідивши належні та допустимі докази, правильно встановив характер спірних правовідносин та вірно застосував норми матеріального права. Рішення суду першої інстанції відповідає критеріям законності та обґрунтованості і скасуванню не підлягає. Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, оскаржена постанова суду першої інстанції скасуванню не підлягає. Апеляційна скарга має бути залишена без задоволення у звязку з тим, що наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження при її розгляді.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Озеленитель» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року в адміністративній справі № 804/3129/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 10 грудня 2018 року і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови викладено 22 грудня 2018 року.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Суховаров