Справа № 569/15090/18
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №6 управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до поліцейського взводу №6 управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі звернувся ОСОБА_1

В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги повністю підтримують, просять суд їх задоволити та скасувати постанову серії ВР №140906 від 05 серпня 2018 року відносно ОСОБА_1, складену поліцейським взводу №6 УПП в Рівненській області ДПП капралом поліції ОСОБА_2; справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнали та просять суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови серії ВР №140906 від 05 серпня 2018 року винесеної поліцейським взводу №6 управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП капралом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 05 серпня 2018 року о 17 год. 45 хв. на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів керуючи транспортним засобом, зернозбиральним комбайном «MASSEY FERGUSON 186» н.з. 34650 ВК порушив правила проїзду великогабаритних транспортним засобів, а саме рухався на транспортному засобі, що перевищує габарити (ширина 2,9м) без узгодження з органами ППУ МВС, чим порушив п.22.5. Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП. Керуючись положеннями статей 33 та 284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з позовної заяви, позивач дійсно 05 серпня 2018 року близько 17 год. 45 хв. повертаючись з поля додому, поблизу місця свого проживання, керував зернозбиральним комбайном «MASSEY FERGUSON 186», 1978 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Після зупинки та перевірки документів, працівник поліції заявив, що ширина комбайна становить 2,9 м та перевищує допустиму ширину 2,6 м, а тому для керування таким транспортним засобом йому потрібний відповідний дозвіл органів ППУ МВС, якого він не мав, що на думку поліцейського є адміністративним правопорушенням. Належних та достовірних обмірів комбайна позивача поліцейським не проводилось. З таким твердженням працівників поліції позивач не погодився, оскільки найширша частина (жатка) його комбайна становить 2,52 м, що відповідає технічним характеристикам цієї моделі комбайна «MASSEY FERGUSON 186».

Оскільки дії працівників поліції були явно протиправними, позивач відмовився підписувати будь-які документи та продовжив рух до місця свого проживання, а постанову про накладення адміністративного стягнення, отримав по пошті пізніше.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому просить суд оскаржувану постанову з цих підстав скасувати.

Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила дорожнього руху України) встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі по тексту - Порядок № 879).

Згідно п. 6. Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пп.пп. 7-9 п. 2 Порядку № 879 місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю; стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів; пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що габаритно-ваговий контроль позивача було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях.

Відповідно до п.п.16,16-1, 18, 19 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль; габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення); у разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю; за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Таким чином, доказом того, що транспортний засіб, яким керував позивач належить чи не належить до категорії великогабаритних є відповідний документ, який видають посадові уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Проте, жоден із викладених вище документів матеріали справи не містить, а отже відсутні підстави вважати, що спірний габаритно-ваговий контроль було здійснено, у тому числі із дотриманням відповідної процедури. В матеріалах справи також відсутні будь-які інші документи, які б фіксували власне габаритно-вагові параметри транспортного засобу, яким керував позивач, на момент його зупинки.

Окрім того, відповідачем, не надано суду доказів, які б підтверджували, що транспортний засіб, яким керував позивач, є великогабаритним.

Із оскаржуваної постанови також не можливо встановити чи проводились взагалі габаритні заміри комбайна «MASSEY FERGUSON 186» н.з.34650 ВК, якщо проводились, то яким чином.

Крім того, з інформації яка міститься у відкритих джерелах, і яка співпадає з відомостями, наданими суду позивачем ОСОБА_3 характеристики комбайна «MASSEY FERGUSON 186» становлять: рік випуску комбайна: 1968-1975; виробник двигуна комбайна: Perkins; модель двигуна комбайна: А4.212; робочий обєм двигуна, см куб: 3477; кількість циліндрів двигуна: 4; потужність двигуна, кінські сили: 58; обєм паливного баку, л: 122; тип трансмісії комбайна: механічна; кількість передач трансмісії: 3; швидкість руху комбайна, км/год: 43922; ширина жатки комбайна, см: 252.

Тобто габарити комбайну за шириною не перевищують 2,6 м.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміноване адміністративне правопорушення, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

Що стосується позовних вимог позивача в частині закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність субєкта владних повноважень на відповідність закріпленим КАС України критерієм, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень поза межами перевірки за наявними критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпечені ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, в даному випадку відповідача в справі.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу №6 управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задоволити частково.

Скасувати постанову серії ВР №140906 від 05 серпня 2018 року винесену поліцейським взводу №6 управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП капралом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Судові витрати по справі звернути за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн..

Відповідач: поліцейський взводу №6 управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП капрал поліції ОСОБА_2, м.Рівне, вул.Ст.Бандери, 14а.

Суддя :