Справа № 280/4961/18
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Справа № 280/4961/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69002) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (вул. Гагаріна, буд. 2-Б, м. Запоріжжя, 69057) про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1М.) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі відповідач або Центральне ОУПФУ м. Запоріжжя), в якому позивач просить:

зобовязати відповідача зробити перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці позивача, в розмірі 90% грошового утримання судді, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, з 01.01.2018 та сплатити недоплачену суму.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року № 2415-VIII внесені зміни до деяких законодавчих актів, що призводить до зміни складових розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді з 01.01.2018 року. У звязку з підвищенням розміру суддівської винагороди працюючого судді, 30.10.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018. Листом від 13.11.2018 за №726/Я-4 відповідачем надана відповідь в якій зазначено, що позивачу перераховане грошове утримання судді у відставці з 01.08.2018. Разом з тим, на думку позивача, відповідачем необґрунтовано та безпідставно було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.08.2018, а не з 01.01.2018 як визначено в Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», оскільки, статус працюючих суддів та суддів у відставці є єдиним. Перерахунок суддівської винагороди працюючим суддям було здійснено з 01.01.2018. Таким чином, після припинення позивачем повноважень професійного судді, у разі збільшення грошового утримання працюючих суддів, позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з той же дати, що і працюючі судді, як суддя у відставці. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Судове засідання призначено на 20.12.2018.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив (вх. №41544 від 18.12.2018), в якому зазначив, що Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 внесено зміни до Законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року, як розрахункової величини. Зазначений закон набув чинності 22.07.2018. В свою чергу, відповідно до п.4 р. ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяці, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. В звязку з чим довічне грошове утримання судді у відставці (позивача) було перераховано з 01.08.2018. На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не зявився.

20 грудня 2018 року від представника позивача надійшла заява (вх.№42055) про розгляд справи за його (її) відсутності в порядку письмового провадження. На позовних вимогах наполягає в повному обсязі.

З урахуванням вимог ст.ст. 205, 229 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч.1 ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Повний текст судового рішення виготовлено з урахуванням вищезазначених норм.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 є суддею у відставці.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Центральному ОУПФУ м.Запоріжжя та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААЄ №557286 (а.с. 32).

22 липня 2018 року набув чинності Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15 травня 2018 року № 2415-VІІІ. Цим Законом внесені зміни до Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону слово та цифри «1600 гривень» змінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

30 жовтня 2018 року за вх.№726/Я-9 до Центрального ОУПФУ м. Запоріжжя надійшла заява позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та виплату заборгованості судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2018 (а.с. 14). До заяви була додана довідка Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці від 06.08.2018 за №08-02/1029 (а.с. 17).

Листом від 13.11.2018 №726/Я-9 відповідач повідомив позивача, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зроблено з 01.08.2018. Дата, з якої зроблений перерахунок, обґрунтована тим, що Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», який змінив розміри складових суддівської винагороди, набрав чинності 22.07.2018. Пунктом 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. В звязку з чим перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці слід проводити саме з 01.08.2018 (а.с. 15).

Не погодившись з відповіддю відповідача, а також з тим, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено з 01.08.2018, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з наступного.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» набув чинності 22.07.2018. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяці, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. В звязку з чим довічне грошове утримання судді у відставці (позивача) повинно перераховуватись з 01.08.2018.

Однак, суд не погоджується з зазначеним висновком з огляду на наступне.

Статтею 1 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За приписами ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Частинами 1, 2 статті 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з приписами ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічні приписи містяться в ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VІІІ.

Отже, за приписами наведених вище норм правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

21 липня 2018 року в газеті «Голос України» опубліковано Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15 травня 2018 року № 2415-VІІІ (далі Закон № 2415-VІІІ).

Цим Законом внесені зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» названого Закону слово та цифри «1600 гривень» змінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.».

Закон № 2415-VІІІ набрав чинності з 22 липня 2018 року.

При цьому Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ набрав чинності з 01.01.2017.

Як зазначено в п. 2 Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотньої дії (ретроактивна форма). В п. 3 зазначеного рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої ст. 58 Конституції України про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб.

Надання зворотньої дії Закону (ретроактивність Закону) - виключення, про що повинна бути пряма вказівка про це в Законі.

Отже, у даному випадку самим законодавцем дію Закону № 2415-VІІІ в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини починаючи з 01 січня 2017 року.

Відповідно до ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VІІІ прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 року встановлено у розмірі 1762 грн.

Конституційний Суд України в п.1 ч.4 рішення №4-рп/2016 від 08.06.2016 за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини пятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, зазначив, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Як вбачається з довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці від 06.08.2018 за №08-02/1029, працюючим суддям здійснено перерахунок суддівської винагороди з січня 2018 року, виходячи із розміру посадового окладу 19382 грн. (11 прожиткових мінімумів) (а.с. 17).

Оскільки працюючим суддям, в звязку зі зміною складових розміру суддівської винагороди визначених Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 №2415-VІІІ, зроблений перерахунок з 01.01.2018, відповідно до положень рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 у справі № 4-рп/2016, частини третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII, ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ, перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (позивача) повинен був здійснений відповідачем з дати збільшення розміру суддівської винагороди працюючих судів, тобто також з 01.01.2018.

Зазначене також підтверджується листом ДСА України «Про суддівську винагороду» від 24.07.2018 №11-13636/18 (а.с. 18).

Крім того, суд зазначає, що в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 06.08.2018 за №08-02/1029 чітко зазначена дата виникнення права позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці 01.01.2018, і відповідач, не повертаючи її як неналежно оформлену, прийняв цю довідку до виконання, проте, через власні міркування, перерахунок здійснив не з 01.01.2018, а з 01.08.2018.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доведено правомірність проведення перерахунку позивачу довічного грошового утримання з 01.08.2018, що зумовлює наявність підстав для задоволення позовних вимог судді у відставці ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,00 грн., який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

2. Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (вул. Гагаріна, буд. 2-Б, м. Запоріжжя, 69057; ) здійснити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1; АДРЕСА_1, 69002) перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з 01 січня 2018 року, виходячи з розміру суддівської винагороди зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці від 06.08.2018 за №08-02/1029, із урахуванням раніше проведених виплат.

3. Присудити на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1; АДРЕСА_1, 69002) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,00 грн. (сімсот чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (вул. Гагаріна, буд. 2-Б, м. Запоріжжя, 69057; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль