Справа № 200/13148/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2018 р. Справа№200/13148/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління ДФС у Донецькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23.08.2018 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа підприємець ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23.08.2018 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням № НОМЕР_1 від 23.08.2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пенсі за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску Головним управлінням ДФС у Донецькій області до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф за період з 20.10.2016 року до 05.03.2018 року у розмірі 2072,94 грн. та нарахована пеня у розмірі 2414,97 грн. Позивач вважає зазначене рішення позивача протиправним та таким, що прийнято з порушенням вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». Крім того, позивач вказує на те, що за період з 20.10.2016 року по 05.03.2018 року нею був сплачений єдиний соціальний внесок у термін визначений Законом № 2464, однак внесок був сплачений на розрахунковий рахунок 0584 (код платежу 71010000) відкритий ГУДКС України у Донецькій області, отримувач коштів Маріупольська ОДПІ (Приморське відділення)/71010000 (код отримувача 39883670) з призначенням платежу «ЄСВ на суми заробітної плати, допомоги по тимчасовій непрацездатності». Позивач зазначає, що лише у лютому 2018 року Маріупольським ОДПІ (Приморське відділення) її було повідомлено, що суми єдиного внеску були помилково перераховані на невідповідний рахунок, в звязку з чим позивач звернулась до Маріупольського ОДПІ з заявою про перерахунок помилково сплачених коштів єдиного внеску у сумі 10394 грн. Позивач вважає, що застосування штрафу та нарахування пенсі є безпідставним, оскільки нею вживались заходи для своєчасної та повної сплати єдиного внеску.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначає, що платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Відповідач вказує на те, що позивач перебуває на обліку у Маріупольській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області. Також, відповідач зазначає, що згідно з АІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника податків за кодом платежу 71040000 відбулися нарахування єдиного внеску, та к за період з 20.10.2016 року по 05.03.2018 рік зазначалась заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 10364,69 грн. Відповідач зазначає, що заборгованість виникла з 20.10.2016 року, у звязку з несплатою зобовязань (або несвоєчасною сплатою). Нарахованих платником ЄСВ які перебувають на спрощеній системі нарахування єдиного внеску № 3242382/ev від 19.10.2016 року з терміном сплати до 19.10.2016 року. Відповідач вказує, що платнику було винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 23.08.2018 року № НОМЕР_1 штраф у розмірі 20% - 2072,94 грн. та пені 0,1% від суми недоїмки у розмірі 2414,97 грн., яке було сформовано та надіслано позивачу. Відповідач вважає, що спірне рішення застосовано правомірно.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання 18 грудня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник відповідача у судове засідання не зявились, суд приходить висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець 18 травня 2000 року за № 0031180, ідентифікаційний код НОМЕР_2 та перебуває на обліку у Маріупольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

23 серпня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 2072,94 грн. та нарахована пеня у сумі 2414,97 грн., на загальну суму 4487,91 грн. (а.с. 11).

Не погодившись зі спірним рішенням відповідача, позивач звернувся зі скаргою від 17.09.2018 року № 20/18 до Державної фіскальної служби України (а.с. 12-14).

За результатами розгляду скарги позивача ОСОБА_2 фіскальною службою України прийнято рішення від 19.10.2018 року № 16170/6/99-99-11-02-02-25 Про результатаи розгляду скарги, відповідно до якого скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржувана вимога без змін (а.с. 15-17).

Позивач вважає спірне рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пенсі від 23 серпня 2018 року № НОМЕР_1 протиправним, в звязку з чим звернувся за захистом порушених прав до суду з даним адміністративним позовом.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 08.07.2010 року № 2464 (далі по тексту Закон № 2464) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону № 2464 передбачено, що эдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до вимог п. 6 розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449 (далі - Інструкція № 449) платники сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до абз. 3 частини 8 статті 9 Закону № 2464 Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

При цьому, у силу приписів норми п. 1 ч. 10 ст. 9 зазначеного Закону у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до ч. 11 ст. 9, ч. 10 і 11 ст. 25 Закону №2464-VІ у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Так, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

З матеріалів справи судом вбачається, що позивачем здійснювалась сплата єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями від 20.10.2016 року № 0.0.637763882.1 на суму 957 грн., від 19.01.2017 року № 0.0.689659072.1 на суму 990 грн., від 19.04.2017 року № 0.0.748546685.1 на суму 2112 грн., від 19.07.2017 року № 0.0.810404823 на суму 2108 грн., від 18.10.2017 року № 0.0.873060011.1 на суму 2112 грн., від 19.01.2018 року № 0.0.943731053.1. Відповідно до зазначених платіжних доручень визначено призначення платежу "*; 101;; ОСОБА_1 ЄСВ на суми заробітної плати, допомоги по тимчасовій непрацездатності" (а.с. 19-24).

Судом встановлено, що кошти у вищезазначених платіжних дорученнях позивачем були спрямовані на розрахунковий рахунок 0584, одержувач Маріупольска ОДПІ (Приморське в)/71010000.

Позивач у позовній заяві зазначає, що у лютому 2018 року Маріупольске ОУПФУ (Приморське відділення) повідомило про те, що вищевказані суми єдиного внеску були помилково перераховані на невідповідний рахунок.

02.03.2018 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області з заявою, відповідно до якої просила перерахувати помилково сплачені кошти єдиного соціального внеску у сумі 10394 грн. з рахунку 0584 на рахунок 84.

Пунктом 9 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2016 року № 6 для повернення сум єдиного внеску та/або сум застосованих фінансових санкцій, помилково сплачених на невідповідний рахунок 3719, підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня оформлює розрахунковий документ на перерахування Коштів на відповідний рахунок 3719 за Заявою та передає управлінню (відділенню) Казначейства не пізніше двох робочих днів з дня надходження Висновку.

У разі помилкової сплати сум єдиного внеску та/або сум застосованих фінансових санкцій на рахунок 3719 органу доходів і зборів, в якому Платник не перебуває на обліку, розрахунковий документ на перерахування таких Коштів на відповідний рахунок 3719 органу доходів і зборів, у якому Платник перебуває на обліку, оформлюється підрозділом органу доходів і зборів, відповідальним за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня за заявою Платника та передається управлінню (відділенню) Казначейства не пізніше двох робочих днів з дня надходження Висновку.

Так, з облікової картки платника податків вбачається, що 05.03.2018 року податковим органом перераховані кошти в розмірі 10394 грн. з одного бюджетного рахунку на інший платіжним дорученням № 49926 від 05.03.2016 року (а.с. 36).

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що позивач вчинила дії спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в межах встановленого строку, на думку суду, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафних фінансових санкцій та нарахування пені. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми грошового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою строк, а відтак і для застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені.

Таким чином, рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23 серпня 2018 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 4487,91 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуване рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23 серпня 2018 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 4487,91 грн. є протиправним та прийнята відповідачем необґрунтовано, із порушенням вимог чинного законодавства, через що позовні вимоги Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23.08.2018 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23.08.2018 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23 серпня 2018 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 4487,91 грн., в тому числі штраф у розмірі 2072,94 грн. та пеню у розмірі 2414,97 грн.

Стягнути на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пров. Танковський, буд. 10а, РНОКПП НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (85726, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, буд. 114, ) судовий збір в розмірі 920 (девясот двадцять) гривень 50 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 29 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.