Справа № 757/48987/18-а
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.,

суддів: Беспалова О.О., Ключковича В.Ю.,

секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2018 року (дата виготовлення повного тексту ухвали невідома) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського 1 роти 1 батальйону полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гавронського Олександра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського 1 роти 1 батальйону полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гавронського Олександра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №672953 від 28.08.2018.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду, у зв'язку із пропуском встановленого законодавством строку звернення до суду.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем було застосовано процедуру досудового вирішення спору шляхом оскарження постанови до вищестоящого органу - начальнику Управління патрульної поліції у м. Києві, що виключило можливість звернення до суду із позовом у десятиденний строк з дня вручення постанови. Проте, ці підстави пропуску строку, визначеного КУпАП, є поважними і тому строки звернення до суду підлягають поновленню.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

У судовому засіданні 26 грудня 2018 року позивач апеляційну скаргу підтримав.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання до суду не з'явилися, явки своїх представників не забезпечили, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України.

Згідно із ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, виходив з того, що позивачем пропущено встановлений законодавством строк звернення до суду, а підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, не встановлено.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, доводам апеляційної скарги, виходячи з наявних у справі матеріалів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня винесення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Відповідно до положення пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 11.12.2018 по справі №463/1221/17 (адміністративне провадження №К/9901/45157/18) та від 30.01.2018 по справі №210/3915/17 (адміністративне провадження №К/9901/13/17).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2018 поліцейським 1 роти 1 батальйону полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Гавронським Олександром Сергійовичем винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №672953, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третью статі 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Водночас адміністративний позов подано позивачем до суду лише 05 жовтня 2015 року, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції Печерського районного суду м. Києва, тобто з пропуском строку звернення до суду.

У відповідності до статті 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об'єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Обставиною, на яку позивач посилається, як на підставу для поновлення йому пропущеного строку, є його звернення із заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №672953 від 28.08.2018 до начальника Управління патрульної поліції у м. Києві в адміністративному порядку.

Колегія суддів зазначає, що зазначена позивачем обставина носить суб'єктивний характер, оскільки пов'язана з обраним способом порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про накладення адміністративного стягнення.

Суд звертає увагу на те, що зі скаргою до начальника Управління патрульної поліції у м. Києві позивач звернувся 29 серпня 2018 року, а з адміністративним позовом лише 05 жовтня 2018 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Необхідно зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами та будь-яких обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено та не доведено, - колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог статті 123 КАС України.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду першої інстанції.

Посилання апелянта на ч.4 ст.122 КАС України, відповідно до якої якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки, як було зазначено вище, в даному випадку звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Також, безпідставними є посилання апелянта на те, що в самому рішенні Т.в.о. начальника УПП в м. Києві щодо залишення постанови по справі про адміністративне порушення без змін, а скарги без задоволення, вказано про можливість оскарження вказаного рішення у відповідності до норм Закону України «Про звернення громадян», а саме до суду в термін, передбачений законодавством України, з огляду на те, що зазначена вказівка у рішення стосується порядку оскарження саме цього рішення, а не постанови по справі про адміністративне порушення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції ухвалив судове рішення, правильно застосувавши норми матеріального права та не допустивши порушень норм процесуального права, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями ст.ст. 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського 1 роти 1 батальйону полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гавронського Олександра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяО.О. Беспалов

СуддяВ.Ю. Ключкович

Повне судове рішення складено 26 грудня 2018 року.