Справа № 826/2797/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2797/17 Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Бєлової Л.В., Ключковича В.Ю.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2018 року (м. Київ, дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України звернувся з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просив суд: скасувати постанову від 02.02.2017 ВП №52990634 Департаменту Державної виконавчої служби України про накладення штрафу на Офіс великих платників податків ДФС повністю.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі №826/16119/15 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» задоволено, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2016, зокрема, зобов'язано Міжрегіональне Головне управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників подати відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку «Авансові внески з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів» (код класифікації доходів бюджету - 11023300) в розмірі 34000000 (тридцять чотири мільйони) гривень 00 копійок з відповідного бюджету за напрямом перерахування коштів: на поточний рахунок Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» в установі банку за наступними банківськими реквізитами: отримувач: , поточний рахунок №1479, Банк: АТ «Укрексімбанк», МФО 322313.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим О.В. від 28.11.2016 відкрито виконавче провадження № 552990634 по виконавчому листу, виданому на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі №826/16119/15 та надано боржнику - Міжрегіональному Головному управлінні ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників десятиденний строк для виконання рішення суду.

Однак, на думку позивача винесення у подальшому постанови про накладення штрафу за невиконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі №826/16119/15 є протиправною, оскільки заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду апеляційної інстанції на момент винесення оскаржуваної постанови розглянуто не було.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2018 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, апелянт вказує на те, що оскільки у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі №826/16119/15 зобов'язано повернути Офіс надміру сплачені кошти з рахунку, який фактично не існує, тому позивач був змушений звернутись з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 у справі №826/16119/15 у задоволенні вказаної заяви - відмовлено, однак відповідачем 02.02.2017 винесено постанову про накладення штрафу за невиконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі №826/16119/15.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2016 в адміністративній справі №826/16119/15 відмовлено в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» до Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» задоволено, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2016 у справі № 826/16119/15, зокрема, зобов'язано Міжрегіональне Головне управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників подати відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку «Авансові внески з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів» (код класифікації доходів бюджету - 11023300) в розмірі 34000000 (тридцять чотири мільйони) гривень 00 копійок з відповідного бюджету за напрямом перерахування коштів: на поточний рахунок Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» в установі банку за наступними банківськими реквізитами: отримувач: , поточний рахунок №1479, Банк: АТ «Укрексімбанк», МФО 322313 (а.с. 34-38).

Окружним адміністративним судом міста Києва 24.10.2016 на виконання рішення суду апеляційної інстанції видано виконавчий лист по адміністративній справі № 826/16119/15 (а.с. 31-32).

На підставі вказаного виконавчого листа, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим О.В. від 28.11.2016 відкрито виконавче провадження № 552990634 та надано боржнику - Міжрегіональному Головному управлінні ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників десятиденний строк для виконання рішення суду (а.с. 42).

Листом від 28.11.2016 № 642/6 відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено вказану постанову на адресу боржника - Міжрегіональне Головне управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (а.с. 47).

У подальшому, 02.02.2017 за невиконання рішення суду відповідачем на боржника (Міжрегіональне Головне управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників) накладено штраф у розмірі 5 100 грн, зобов'язано останнього виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (а.с. 48).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження звернення останнього до відповідача із заявами про наявність поважних причин невиконання вказаного рішення суду, у період з 28.11.2016 (надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження) по 02.02.2017 (винесення постанови про накладення штрафу), , тому постанова про накладення штрафу від 02.02.2017 №ВП 52990634 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

У відповідності до частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗакону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частин п'ятої-шостої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частинами першою-другою статті 63 Закону № 1404-VIII закріплено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державному виконавцю надано право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Такі випадки передбачені, зокрема, статтями 63, 75 вищезазначеного Закону, відповідно до яких державний виконавець накладає штраф на боржника у разі невиконання ним без поважних причин рішення суду у встановлений строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а у випадку повторного невиконання боржником такого рішення - штраф у подвійному розмірі.

Отже, єдиними заходами примусового виконання рішень зобов'язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вищезазначеним Законом. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, доказів виконання у добровільному порядку постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі №826/16119/15 позивачем до суду надано не було, враховуючи обізнаність останнього про наявність такого судового рішення.

Крім того, жодних дій з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2016 та до 02.02.2017 (моменту складення постанови про накладення штрафу) позивачем здійснено також не було.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова про накладення штрафу від 02.02.2017 №ВП 52990634 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Посилання апелянта на неправомірність постанови про накладення штрафу, зважаючи на подачу заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду апеляційної інстанції від 01.08.2016 у справі №826/16119/15 та винесення в подальшому ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки подання такої заяви про зміну способу і порядку оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, не є тією обставиною, що звільняє боржника від обов'язку виконати таке рішення та враховуючи той факт, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 у справі №826/16119/15 у задоволенні заяви було відмовлено.

При цьому, позивачем жодних дій у відповідності до вимог частини четвертої статті 19 Закону №1404-VIII щодо письмового повідомлення виконавця про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, також вчинено не було.

Окрім того, постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2016 позивачем не оскаржувалась.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27.12.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Л.В. Бєлова

В.Ю. Ключкович