Справа № 804/4661/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/4661/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року (головуючий суддя Конєва С.О.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 із зменшенням величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1%;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 р., обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати у встановлений термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення (ст.382 КАС України).

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив про те, що вважає протиправними дії відповідача щодо зменшення оцінки страхового стажу з 01.10.2017 р. до 1%, оскільки нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» щодо перерахунку з 01.10.2017 р. пенсій із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% не визначено його зворотну дію в часі, а тому відповідач протиправно зменшив оцінку одного року страхового стажу з 1,35% до 1%. З огляду на доводи, зазначені в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі №804/4661/18 в задоволенні адміністративного ОСОБА_1 Артемовичадо Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено (а.с. 43-45).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано суду жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про неправомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 р. відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% з урахуванням норм чинного пенсійного законодавства України.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 51-56).

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що суд першої інстанції, правильно встановивши наявність у Позивача права на пенсію призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції чинній на час призначення останньому пенсії, не врахував конституційного принципу незворотності дій нормативно-правових актів у часі та вимог частини 3 та 4 статті 7 КАС України, внаслідок чого помилково застосував до сіпрних правовідносин Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148 в частині застосування величини оцінки одного року та обсягу існуючих прав Позивача на виплату перерахованої пенсії.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 19.08.2017р. ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копіями пенсійного посвідчення, протоколу №3218 від 21.07.2017р. та розпорядженням №812010 від 12.09.2017р. про призначення пенсії, наявними в матеріалах справи (а.с.13, 20, 23).

02.04.2018р. позивачем було отримано довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №5695/02.3-05, згідно якої розмір його отримуваної пенсії з 01.10.2017р. становить 10740,00 грн. (а.с.15).

05.04.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із запитом про надання публічної інформації щодо розяснення розміру виплачуваної пенсії та проведеного перерахунку розміру призначеної пенсії, що підтверджується відповідним запитом (а.с. 14).

Листом №8694/02-01/31 від 19.04.2018р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зокрема, повідомило позивача, що станом на 30.09.2017р. розмір пенсії позивача, обмежений максимальним розміром, складав 10740,00 грн. та з 01.10.2017р. на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» позивачеві було проведено осучаснення (перерахунок) пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, при цьому, розмір пенсійної виплати з 01.10.2017р. складає 10740,00 грн. та зазначило, що пенсію розраховано відповідно до вимог чинного законодавства України, що підтверджується вказаним листом, наявним у справі (а.с. 17-18).

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку його пенсії із зменшенням величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% та зобовязання вчинити певні дії є предметом судового розгляду у даній справі.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV; Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VIII.

Надаючи оцінку діям субєкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148 від 03.10.2017р. (далі Закон №2148) розділ XV "Прикінцеві положення" Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058) доповнено, зокрема, пунктом 4-3 згідно до абз.1 якого, встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно до п.4-4 розділу ХV Закону №1058 встановлено, що з 01.10.2017р. по 31.12.2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що з 01.10.2017р. пенсії, призначені згідно Закону №1058 до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, тоді як лише при призначенні вперше пенсії в період з 01.10.2017р. по 31.12.2017р., зокрема, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано суду жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про неправомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017р. відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% з урахуванням наведених вище встановлених судом обставин справи та аналізу наведених норм чинного пенсійного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, пенсія за віком Позивачеві була уже призначена за нормами Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 19.08.2017р., що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи та не оспорюється сторонами (а.с. 13, 20, 23).

Отже, пенсія за віком була призначена позивачеві відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", тобто, до 01.10.2017р.

При цьому, на момент призначення пенсії позивачеві діяла норма ч.3 ст.27 Закону №1058, згідно якої було встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Таким чином, із аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що Позивач, у даному випадку, має право саме на перерахунок його пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням положень п.4-3 розділу ХV Закону №1058, а саме: із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, з урахуванням того, що йому була призначена вперше пенсія за віком до 01.10.2017 р.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено про те, що є необґрунтованими посилання позивача на те, що при проведенні перерахунку його пенсії з 01.10.2017р. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідачем було застосовано зворотну дію в часі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", оскільки вказаний Закон набув чинності з 01.10.2017р. та саме з 01.10.2017р. пенсійним органом були застосовані його положення при проведенні осучаснення (перерахунку) пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Крім того, необґрунтованими є і твердження Позивача про звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод позивача з урахуванням того, що розмір отримуваної пенсії позивача з моменту її призначення (19.08.2017р., з урахуванням ч.3 ст.27 Закону №1058) та з 01.10.2017р. не змінився та складає 10740,00 грн.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що з боку Відповідача не встановлено порушень прав та інтересів Позивача при перерахунку його пенсії з 01.10.2017р. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, а також не встановлено і зменшення розміру пенсії Позивача згідно до вимог Закону №1058.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги ОСОБА_3 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 03 вересня 2018 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі №804/4661/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова