Справа № 804/2366/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2018 р. справа № 804/2366/18
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 року, прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у адміністративній справі №804/2366/18 (а.с. 2).
У відкрите судове засідання 12.09.2018 року сторони не прибули, належним чином повідомлялись про день, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.
12.09.2018 року засобами електронного звязку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло письмове клопотання від Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, в якому представник позивача просить суд справу розглянути в порядку письмового провадження, а також, зазначає, що станом на 12.09.2018 року податковий борг відповідачем не сплачено, тому, просить суд позов задовольнити повністю.
У судовому засіданні 16.05.2018 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕД ХОЛДІНГЗ" було подано відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що відповідач не визнає позовні вимоги ГУ ДФС у Запорізькій області про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 248644,43 грн. Так, представник відповідача зазначає, що на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Куйбишева, 460, ТОВ «ГЕД Холдінгз» проводило оплату за користування землею на умовах оренди, відповідно до поданої декларації. Оплата до вересня 2017 року підприємством проводилась своєчасно, відповідно до приписів Податкового кодексу України та у повному обсязі за розміром, визначеним поданою декларацією. Проте, на підставі постанови про арешт коштів боржника від 01.09.2017 року, з жовтня 2017 року було накладено арешт на усі кошти відповідача в усіх банках та на рахунках цих банків повністю. Також, з вересня 2017 року, відповідно до постанови про арешт майна боржника від 29.08.2017 року, все майно, яке перебувало у власності ТОВ «ГЕД Холдінгз», було арештовано в рамках виконавчого провадження ВП №545868664. Отже, враховуючи, що починаючи з жовтня 2017 року ТОВ «ГЕД Холдінгз» оскаржує постанови ДВС та не мало можливості сплачувати задекларовані суми орендної плати за користування земельною ділянкою, у зв'язку з арештом коштів на рахунках, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ГУ ДФС у Запорізькій області повністю.
Згідно із частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Керуючись приписами статей 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження, за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕД ХОЛДІНГЗ» зареєстровано як юридична особа 17.11.2003 року (а.с. 8).
На підставі укладеного договору оренди земельної ділянки за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Куйбишева, будинок 460, ТОВ «ГЕД Холдінгз» проводило оплату за користування землею на умовах оренди, відповідно до поданих декларацій.
Отже, за позивачем рахується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в сумі 248644,43 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 12-17).
Так, відповідно до пункту 57.3. статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно із пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У зв'язку із несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань, контролюючим органом вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, в порядку пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, якою визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Отже, Податковим кодексом України не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, тому, податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги, позивачем не надсилались.
Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Разом з тим, пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 p. № 1244 «Про деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» встановлено Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу (далі - Порядок), а саме, згідно із п. 2 Порядку, вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.5 статті 95 Податкового кодексу України.
Пунктом 3 Порядку визначено, що під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу.
Згідно із пунктами 4, 5, 6 Порядку, у рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів. За результатами вилучення готівки складається акт за формою згідно з додатками 2, 4. Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день. Готівка в іноземній валюті передається банку або іншій фінансовій установі, що має право на реалізацію іноземної валюти, у зазначений строк для її продажу відповідно до законодавства та подальшого перерахування згідно з вимогами абзацу першого цього пункту.
Таким чином, погашення податкового боргу згідно чинного законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника так і за рахунок готівки.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Щодо посилання відповідачем на наявність постанови про арешт коштів боржника від 01.09.2017 року, яку було прийнято державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 та те, що з жовтня 2017 року було накладено арешт на усі кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕД ХОЛДІНГЗ" в усіх банках та на рахунках цих банків повністю, суд зазначає, що арешт коштів платника податків не звільняє його від обовязку сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Враховуючи, що позивачем надано достатньо доказів для прийняття законного судового рішення про стягнення боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕД ХОЛДІНГЗ" податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб в сумі 248644,43 грн., суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, та необхідність їх задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи, що субєктом владних повноважень витрати повязані із залученням свідків та проведенням експертиз не здійснено, суд не стягує судові витрати з відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 72 - 77, 90, 139, 246 - 247, 249, 255, 263, 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Копію рішення направити всім сторонам по справі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2