Справа № 607/17792/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3739/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року у справі №607/17792/18 (суддя Вийванко О.М., м. Тернопіль) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому просив визнати протиправними дії інспектора Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу 04.09.2018 року за адресою: вул. Копичинецька 71, м. Чортків, Тернопільська область; скасувати постанову серії НК №229332 від 04 вересня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП,та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн; закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням від 16 жовтня 2018 року, ухваленим у порядку спрощеного позовного провадження, Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області адміністративний позов задовольнив частково: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серіїНК № 229332 від 04 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 Зіновійовичадо адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень скасував, а справу надіслав на новий розгляд уповноваженій посадовій особі - ОСОБА_2, поліцейському Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області; у задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що порушник жодних зауважень, пояснень чи клопотань до постанови не долучав, отже погодився із накладенням адміністративного стягнення, що засвідчується його особистим підписом при отриманні копії постанови.

Також зазначає, що ніяких доказів, які б спростовували вину позивача в скоєнні адміністративного правопорушення в судовому засіданні суду не надано. Вважає, що звернення позивача до суду було спробою уникнути адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалитинове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України. Тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до постанови серії НК №229332 від 04.09.2018 року, винесеної інспектором Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_2, ОСОБА_1 04.09.2018 року о 17 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки Опель Вектра, номерний знак BO 1673 BР, по вул. Копичинецькій у м. Чорткові Тернопільської області, здійснив зупинку транспортного засобу на тротуарі, чим закрив прохід для пішоходів та порушив п. 15.10(б) ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП,та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що відсутні докази скоєння позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення. Водночас і позивач не навів достатніх доказів відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначене є підставою для скасування оскаржуваної постанови та направлення справи на новий розгляд уповноваженій посадовій особі, яка винесла зазначену постанову.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першоїстатті 92 Конституції Українивиключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафув розмірі п'ятнадцятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадянабо 50 штрафних балів.

Згідно з ч. 3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбаченихстаттею 258 цього кодексу.

За приписами частин 2 та 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Між тим, суд зазначає, що обов'язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідно до приписів ч. 2ст. 77 КАС України обов'язок доведення правомірності прийнятого ним рішення покладається саме на відповідача.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем до матеріалів справи не надано доказів, зокрема, відсутні покази свідків чи відеозапис, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення - зупинки на тротуарі.

Фактично матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про порушення позивачемПравил дорожнього руху, факт правопорушення зафіксовано лише в постанові серії НК №229332 від 04.09.2018 року.

В свою чергу, згідно зіст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, у відповідності дост. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС Українирозгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для її скасування.

Отже, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення в частині скасування постанови НК №229332 від 04.09.2018 року, однак із помилковим застосуванням норм права в частині, що стосується надіслання справи на новий розгляд уповноваженій особі.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Так, частиною 3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що судами встановлено відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зазначене є безумовною підставою не лише для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, але й закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відтак, з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, колегія суддів дійшла висновку про необхідність вийти за межі вимог апеляційної скарги та задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 частково.

Щодо вимоги позивача про визнання неправомірними дій інспектора Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_2, то така не підлягає задоволенню, оскільки адміністративний суд при розгляді справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності може прийняти лише одне з рішень, передбачених ст. 286 КАС України. Однак вказана норма не передбачає ухвалення судом рішення про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір неповно зясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми процесуального права, а тому вважає правильним скасувати судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись статтями 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області задовольнити частково.

Скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року в справі №607/17792/18 та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №229332 від 04 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн й закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 28 грудня 2018 року