Справа № 1340/5087/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5087/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 3599 від 05.10.2018 «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників поліції Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області» в частині накладення дисциплінарного стягнення на старшого слідчого Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 - звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ по особовому складу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 660 о/с від 18.10.2018, в частині звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_2, старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області;

поновити капітана поліції ОСОБА_2 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області з 19.10.2018;

стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_2 грошові кошти за час вимушеного прогулу, за період з 19.10.2018 по день винесення рішення суду, з розрахунку середньомісячної заробітної плати нарахованої за період з червня - липня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем не було вчинено жодного дисциплінарного проступку, а також не було притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності в результаті розслідування кримінального провадження №0000011, в рамках якого проводився обшук. Також, зазначає, що по даному провадженню позивач проходить виключно в статусі свідка, і до позивача жодних запобіжних заходів не застосовувалось, що підтверджується довідкою №62/6/2-3429, виданою слідчим УСБУ у Львівській області. Окрім цього, позивач зазначає, що відповідно до Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України позивач не будучи автором рапорту, не мала повноважень реєструвати зазначений документ та фізично не змогла б того зробити, оскільки зазначений рапорт написаний не від її імені. Крім того, відповідно до вимог Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, на позивача як на слідчого (працівника поліції), не покладено жодного обов'язку не приймати зазначений рапорт, а навпаки, не прийнявши даного рапорту від оперуповноваженого, вчинила певне порушення, оскільки в зазначеному рапорті йшлось про інформацію, що мала відношення до розслідування кримінального провадження №0003517, яке перебувало на той час в провадженні позивача. Також позивачу, як слідчому, не було відомо, чи розглядався даний рапорт ст. оперуповноваженого Мачуги І.М. його керівництвом, так як за інформацію наведену у зазначеному рапорті несе відповідальність саме його автор. Також, позивач звертає увагу суду на порушення допущенні при винесенні оскаржуваних наказів. Зокрема, службове розслідування проведене не уповноваженими особами (службове розслідування мало бути проведене Слідчим управління за письмовим дорученням начальника органу досудового розслідування - п. 4.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань, - розділ VІІ п.3, п.п. 12) положення про органи досудового розслідування затвердженого наказом МВС №570). Крім цього, позивач зазначає, що відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, - Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до вимог ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу, а отже притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за проступок нібито вчинений за 10 місяців до цього, являється незаконним. З огляду на протиправність наказів про звільнення позивача, позивач вважає, що має бути поновлений на раніше займаній посаді із виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив позов задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Вказує на те, що позивач всупереч вимогам Кримінального процесуального кодексу України надала доступ до таємної інформації третім особам. Також зазначає, що рапорт не є документом та джерелом доказів в розумінні Кримінального процесуального кодексу України. Окрім цього, вказує на те, що наказом МВС України №575 від 07 липня 2017 року було затверджено Інструкцію з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, проте позивач всупереч вимогам даної інструкції не здійснив реєстрацію наданого йому рапорту.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі.

Протокольною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши доводи представника позивача, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи наступним.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 працювала в органах внутрішніх справ України з 10.08.2008, на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 19.08.2017.

03 серпня 2018 року в приміщенні службового кабінету позивача у Сихівському відділі поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області працівниками Управління служби безпеки України у Львівській області та військовою прокуратурою Західного регіону, в рамках розслідування кримінального провадження №0000011, розпочатого 24.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук, в ході якого, з металевого сейфу позивача, було вилучено кримінальне провадження №0003517 розпочате за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За даним фактом Головним управлінням Національної поліції у Львівській було прийнято наказ № 2827 від 06.08.2018 року «Про призначення службового розслідування».

За результатами проведеного службового розслідування начальником Головного управління Національної поліції у Львівській області було винесено оскаржуваний наказ №3599 від 05.10.2018 «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників поліції Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області», відповідно до якого, на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом № 660 о/с від 18.10.2018, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, позивача було звільнено зі служби в поліції.

В результаті розслідування кримінального провадження №0000011, в рамках якого проводився обшук, по даному провадженню позивач проходить виключно в статусі свідка, і до нього жодних запобіжних заходів не застосовувалось, що підтверджується довідкою №62/6/2-3429, виданою слідчим Управління служби безпеки України у Львівській області.

Окрім цього, відповідач в оскаржуваному наказі №3599 від 05.10.2018, зазначає, що позивач здійснив порушення вимог Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, затвердженої наказом Національної поліції України №414 від 20.05.2016, однак, не вказує жодного пункту Інструкції, яку порушив позивач.

Вважаючи такі дії та прийняті рішення відповідача протиправними позивач звернувся до суду з відповідними позовом до суду.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного.

Згідно з статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 та пункту 2 частини першої статті 19 КАС України спори з приводу проходження публічної служби віднесено до юрисдикції адміністративних судів. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень і є одним із різновидів публічної служби. Отже, цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Стаття 18 Закону № 580-VIII визначає основні обов'язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді (пункти 1, 2, 6 частини першої).

Статтею 19 Закону № 580-VIII встановлено види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина перша).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга).

Згідно з пунктом 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580 -VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 № 901-VIII визначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 29, ст. 245 із наступними змінами, далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Оскільки, дисциплінарний статут Національної поліції України, який затверджений Законом України від 15.03.2018, набуває чинності лише з 07.10.2018, на працівників рядового і начальницького складу Національної поліції України поширюється дія дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України (ДС ОВС), затвердженого Законом України від 22.02.2006.

Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з частиною першою статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарних стягнень.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено порядок накладання дисциплінарних стягнень.

Згідно з частинами першою та другою цієї статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина четверта).

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення (частина п'ята).

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ (частина шоста).

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу (частина восьма).

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (частина десята).

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (частина п'ятнадцята).

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою належної організації заходів, спрямованих на захист прав і свобод людини, зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ, попередження надзвичайних подій за участю особового складу, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, а також підвищення ефективності роботи підрозділів кадрового забезпечення наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція № 230).

Пункт 1.2. Інструкції №230 визначає службове розслідування як комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Згідно з пунктом 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Оформлення матеріалів службового розслідування регламентовано у розділі VIII Інструкції № 230.Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником (пункт 8.7.).

Як слідує з матеріалів справи Головним управління Національної поліції у Львівській області було видано наказ № 2827 від 06.08.2018 року «Про призначення службового розлідування» щодо позивача.

Відповідно до результатів службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни працівниками Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_2, було встановлення порушення в частині долучення до матеріалів справи не розглянутий керівництвом та не зареєстрований рапорт старшого опероуповноваженого Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Мачуги І.М., порушено ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» у зв'язку із переданням інформації, яка стала відома при виконанні службових обов'язків третім особам, та порушено вимоги розділу 3 «Порядку зберігання кримінальних проваджень, що перебувають у провадженні, а також досудове розслідування в яких зупинено», Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 14.04.2016 №296, в результаті чого було здійснено заміну (можливої підробки) протоколу допиту потерпілого від 25.10.2017 року.

Згідно з висновками службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни працівниками Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області було рекомендовано накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_2

Відповідно до пп.12 п 13 розділу VІІ Положення про органи досудового розслідування слідчий це працівник організаційно-методичного відділу: - за письмовою вказівкою, наказом (дорученням) керівника органу досудового розслідування у встановленому порядку проводить службові розслідування, у тому числі з виїздом до слідчих підрозділів, за фактами порушень слідчими норм кримінального процесуального законодавства та вносить пропозиції щодо притягнення винних службових осіб до відповідальності.

В даному випадку слідчий в ОВС ОМВ СУ Національної поліції у Львівській області Осташ Т.В. мала право проводити зазначене службове розслідування, або входити до складу комісії по проведенню службового розслідування виключно за письмовою вказівкою, наказом (дорученням) органу досудового розслідування.

Проте, як вбачається з наказу про призначення службового розслідування №2827 від 06.08.2018, всупереч вищевказаній нормі, даний наказ підписаний т.в.о. начальника Т.Р. Сабанюком, а не начальником органу досудового розслідування. Також, жодної резолюції начальника органу досудового розслідування чи письмового наказу (доручення) щодо доручення слідчому Осташ Т.В. проводити службове розслідування немає, а отже остання не мала повноважень проводити зазначене службове розслідування.

Також, відповідачем не надано жодних доказів, які свідчили б про те, що позивачем було вчинено порушення ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та передачі інформації, яка стала відома позивачеві при виконанні службових обов'язків третім особам, як і не надано доказів порушення вимоги розділу 3 «Порядку зберігання кримінальних проваджень, що перебувають у провадженні, а також досудове розслідування в яких зупинено», Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 14.04.2016 №296, в результаті чого було здійснено заміну (можливої підробки) протоколу допиту потерпілого від 25.10.2017 саме позивачем, а не іншими невстановленими особами.

Окрім цього, відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, - Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Всупереч даній нормі, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення дисципліни про що і вбачається з оскаржуваних наказів.

Як зазначено у оскарженому наказі №3599 від 05.10.2018 року, позивач при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №0003517 в порушення вимог Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, затвердженої наказом Національної поліції України №414 від 20.05.2016, долучила до матеріалів не розглянутий керівництвом та не зареєстрований рапорт старшого оперуповноваженого Сихівського ВП Мачуги І.М. від 08.11.2017, на підставі якого, не провівши жодної слідчої дії, направленої на перевірку достовірності інформації, відображеної в рапорті, підготовила клопотання в суд про тимчасовий доступ до інформації про вихідні та вхідні з'єднання абонентів оператора мобільного зв'язку. Отже, позивача притягнули до дисциплінарної відповідальності за нібито вчинення нею порушення дисципліни, яке мало місце 08.11.2017.

До того ж термін притягнення до дисциплінарної відповідальності не змінився і з вступом в дію Дисциплінарного статуту Національної поліції України, так відповідно до вимог ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Таким чином наказ №660 о/с від 18.10.2018, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, також винесений після сплину терміну притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Цей принцип так само застосовується до процедур, що були використані для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, включаючи процес прийняття оскаржуваного наказу.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі Серявін та інші проти України Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в рішенні ЄСПЛ по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" і "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер'їлдіз проти Туреччини").

Суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов'язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів. Так, на думку ЄСПЛ, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад.

Суд дійшов висновку, що комісією не дотримано вимог Інструкції в частині повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що є підстави вважати, що звільнення ОСОБА_2 відбулося без законної підстави, а тому слід визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №3599 від 05.10.2018 «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників поліції Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області» та наказ «По особовому складу Головного управління Національної поліції у Львівській області» №660 о/с від 18.10.2018, в частині звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_2 (00787765), старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника.

Згідно з абзацом 3 пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Відповідно до оскаржуваного наказу, позивача було звільнено з посади старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області 18.10.2018.

Так як, позивач у період з 09.08.2018 по 05.10.2018 була відсторонена від посади та за нею зберігався середній заробіток лише частково, суд обраховує середній заробіток за період червень-липень 2018 року.

З довідки Головного управління Національної поліції у Львівській області від 02.11.2018 № 422, вбачається, що заробітна плата ОСОБА_2 за червень 2018 року становила 11269, 79 грн та за липень 2018 року - 10253, 98 грн,

Період вимушеного прогулу позивача складає 56 календарних днів, що обраховується починаючи з першого дня після звільнення до прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді (19.10.2018 по 13.12.2018).

Отже, розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 перед звільненням за останні два місяці становить 21523, 77 грн (11269, 79 грн + 10253, 98 грн = 21523, 77 грн). При цьому, середній заробіток ОСОБА_2 становить 10761, 89 грн (21523, 77 грн : 2), а середньоденне грошове забезпечення позивача становить 352, 85 грн. (21523, 77 грн / 61= 352, 85 грн).

Оскільки, кількість днів вимушеного прогулу складає 56 календарних днів, то середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 19759, 60 грн. (56 днів х 352, 85 грн.).

Таким чином, за весь час вимушеного прогулу на користь позивача підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції у Львівській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 19.10.2018 по 13.12.2018 у розмірі 19759 (дев'ятнадцять тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) грн 60 коп, з урахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів.

Розмір заробітної плати за один місяць, стягнення якої підлягає до негайного виконання, після винесення рішення судом у разі задоволення позову складає 10761 (десять тисяч сімсот шістдесят одну) грн 89 коп.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до зазначеної норми закону суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 10761 (десять тисяч сімсот шістдесят одну) грн. 89 коп. звернути до негайного виконання.

Питання про розподіл судових витрат за приписами статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, 372, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській області №3599 від 05.10.2018 "Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників поліції Сихівського ВП ГУНП" в частині накладення дисциплінарного стягнення на старшого слідчого Сихівського ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 - звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ по особовому складу Головного управління Національної поліції України у Львівській області №660 о/с від 18.10.2018, в частині звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_2 старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Поновити капітана поліції ОСОБА_2 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області з 19.10.2018.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Григоренка, 3, ) на користь ОСОБА_2 (79000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 19.10.2018 по 13.12.2018 у розмірі 19759 (дев'ятнадцять тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) грн 60 коп, з урахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів.

Рішення суду в частині поновлення на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 10761 (десять тисяч сімсот шістдесят одну) грн 89 коп, звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.12.2018.

Суддя Р.М. Брильовський