Справа № 1340/4098/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1340/4098/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобовязання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м.Львів, пл.Генерала Григоренка, 3), в якій просить суд:

-визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №2715 від 31.07.2018 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» про накладення на інспектора-чергового відділення поліції на станції Львів Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження та зменшення щомісячної премії в розмірі 10% терміном на один місяць;

-зобовязати Головне управління Національної поліції у Львівській області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 10% щомісячної премії за один місяць, на суму якої було зменшено його грошове забезпечення на підставі п.1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №2715 від 31.07.2018 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області».

Ухвалою суду від 13.09.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

20.11.2018 року суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити судовий розгляд адміністративної справи по суті на 14 грудня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України - за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. Проте, відповідачем застосовано два дисциплінарні стягнення, одне з яких (зменшення щомісячної премії в розмірі 10% терміном на один місяць ) не передбачене ст.12 Дисциплінарного статуту. Таким чином, позивач вважає, що застосоване щодо нього дисциплінарне стягнення є протиправним та таким, яке підлягає скасуванню.

Також позивач зазначає, що відповідачем при винесенні висновку, за результатами службового розслідування, щодо нього не було враховано, те що під час допуску ОСОБА_1, керівництвом та відповідальним ОСОБА_2 з ним було проведено інструктаж, перевірено його знання нормативної бази та знання законодавства щодо поводження з табельною зброєю. В оскаржуваному наказі не було конкретизовано в чому полягало порушення зі сторони ОСОБА_1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», положень Конституції України, Присяги поліцейського, законів та інших нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції.

Позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та наданих поясненнях в судовому засіданні.

Відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. На інформаційний запит представника позивача від 17.09.2018 року відповідачем було надано ряд завірених копій документів, які знаходяться в матеріалах справи.

Дослідивши доводи позову, зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з 15.08.1998 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та Національної поліції України, працював на посаді інспектора - чергового чергової частини відділення поліції на станції «Львів» Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Наказом ГУ Національної поліції у Львівській області від 31.07.2018 року №2715 «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження та зменшення щомісячної премії у розмірі 10% терміном на один місяць, за порушення службової дисципліни, зокрема, ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у незнанні правових підстав застосування заходів примусу, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» та заходів безпеки при поводженні із вогнепальною зброєю, затверджених наказом МВС України від 01.02.2016 року №70.

Підставою для прийняття оспорюваного наказу слугував висновок службового розслідування від 06.07.2018 року, затвердженого 06.07.2018 року начальником ГУНП у Львівській області генералом поліції ОСОБА_3 Висновком встановлено, що 29.05.2018 року мобільною групою ГУНП у Львівської області виявлено ряд порушень працівниками Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, зокрема, при опитуванні членів добового наряду правових підстав застосування заходів примусу, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» та Інструкції із заходів безпеки при поводженні із зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2017 року №70 встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 знаннями щодо застосування спеціальних засобів вогнепальної зброї, а також знанням Інструкції із заходів безпеки при поводженні із зброєю не володіє взагалі, на жодне поставлене запитання відповіді не надав. Враховуючи вищенаведене, керівництвом Залізничного ВП організовано заміну ОСОБА_1, після чого його було знято зі служби.

При проведенні службового розслідування інспекторами ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_4 та старшим інспектором з ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_5 був опитаний інспектор- черговий відділення поліції на станції Львів Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_1 Останній повідомив, що на займаній посаді з 11.10.2017 року діючих дисциплінарних стягнень не має, 29.05.2018 року приблизно о 20:00 год., ОСОБА_1 після проведення інструктажу прибув у чергову частину поліції на станції «Львів». У вказаному приміщенні знаходились працівники особової інспекції ГУНП у Львівській області. Працівники особової інспекції попросили предявити службове посвідчення, що позивач - ОСОБА_1 і зробив. Після цього, працівники запропонували розказати зміст ст.ст.42, 43, 44, 45, 46 Закону України « Про Національну поліцію», на що ОСОБА_1 дав відповіді з деякими помилками.

З матеріалів справи вбачається, що проведеним службовим розслідуванням установлено, що інспектор-черговий відділення поліції на станції «Львів» Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_1, перебуваючи на службі в добовому наряді, будучи зобовязаним, відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського проявив незадовільний рівень знань окремих статей Закону України «Про Національну поліцію» і вимог наказу МВС України від 01.02.2016 року №70 «Про затвердження Інструкції із заходів безпеки про поводження із зброєю, що унеможливило професійне виконання його службових обовязків, відповідно до вимог нормативно-правових актів (а.с.86-87).

При прийнятті рішення, суд керується такими правовими нормами:

Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 та п.2 ч.1 ст.19 КАС України, спори з приводу проходження публічної служби віднесено до юрисдикції адміністративних судів. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень і є одним із різновидів публічної служби. Отже, цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Згідно статті 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Стаття 18 Закону №580-VIII визначає основні обовязки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобовязаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 року №1179, під час виконання службових обовязків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Частина перша статті 19 Закону №580-VIII визначає види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону №580-VIII ).

Згідно з пунктом 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580 -VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року №901-VIII визначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (Відомості Верховної Ради України, 2006 року, №29, ст.245 із наступними змінами, далі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни, обовязки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою службової дисципліни.

Згідно з частиною першою статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобовязує кожну особу рядового і начальницького складу: - дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; - захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; - дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; - у службовій діяльності бути чесною, обєктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх обєднань та інших юридичних осіб; - стійко переносити всі труднощі та обмеження, повязані зі службою; - постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; - сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; - з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; - берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарних стягнень.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено порядок накладання дисциплінарних стягнень.

Згідно з частинами першою та другою цієї статті, з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення (ч.ч.4, 5 ст.14 Дисциплінарного статуту ).

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу (ч.ч.6, 7 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Згідно ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації тощо.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою належної організації заходів, спрямованих на захист прав і свобод людини, зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ, попередження надзвичайних подій за участю особового складу, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, а також підвищення ефективності роботи підрозділів кадрового забезпечення наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року №230, затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі Інструкція №230).

Пункт 1.2. Інструкція №230 визначає службове розслідування як комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також зясування інших обставин.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Якщо вину особи повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Відповідно до частин першої, другої ст.94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 року №88 (далі - постанова № 988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 2 пункту 4 Постанови №988 надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Відповідно до ст.94 Закону України «Про Національну поліцію» , постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260 затверджено порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МАС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Пунктом 12 розділу ІІ Порядку №260 визначено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

При прийнятті рішення суд керується такими міркуваннями та мотивами:

29.05.2018 року о 20:00 год. ОСОБА_1, підполковник поліції, заступив на чергування оперативним черговим в чергову частину відділення поліції на станції «Львів» Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про що свідчить рапорт в матеріалах справи на імя начальника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковнику поліції ОСОБА_6 (а.с.95). Як вбачається з матеріалів справи, пояснень позивача, наданих в судовому засіданні, з ОСОБА_1 перед допуском до чергування було проведено інструктаж, перевірено знання нормативної бази та знання законодавства щодо поводження з табельною вогнепальною зброєю, перевірено здатність нести чергування, після чого було допущено його до чергування. В тому ж рапорті зазначено: чергування, а також зброю, боєприпаси, службову документацію, спеціальні засоби, оперативну, криміналістичну техніку здав лейтинант поліції ОСОБА_7 та прийняв полковник поліції ОСОБА_1 Крім того, ОСОБА_1 проходив інструктаж із заходів безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю, про що свідчить витяг із зошита реєстрації інструктажів (а.с. 101,103).

Як вбачається з висновку службового розслідування та позивачем не заперечується, 29.05.2018 року, після того як ОСОБА_1 приступив до виконання своїх службових обовязків, мобільна група ГУНП у Львівській області у складі капітана поліції ОСОБА_4 та старшого інспектора з ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 прибула в чергову частину. Останні вдруге перевіряли у позивача знання статей Закону України «Про Національну поліцію», які регулюють правові підстави застосування заходів примусу, вогнепальної зброї, застосування засобів споряджених речовинами сльозогінної та дратівливої дії тощо.

В матеріалах справи відсутній наказ на призначення службового розслідування, в мотивувальній частині оскаржуваного наказу від 31.07.2018 року відсутня будь-яка інформація про підстави для проведення службового розслідування по даному факту, а саме: відсутні реквізити відповідного наказу уповноваженого на те начальника про призначення службового розслідування. Судом неодноразово (в тому числі ухвалою від 13.09.2018 року про відкриття загального позовного провадження в адміністративній справі) від відповідача витребовувались належним чином завірені копії матеріалів службового розслідування, проте останній жодного разу не забезпечив явку уповноваженого представника та не надав суду доказів на обгрунтування правомірності свого рішення.

За таких конкретних обставин, суд на підставі наявних в справі доказів, вважає що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, а саме п.2.6 Розділу ІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України - підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Згідно з частинами першою та другою статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Оскільки в матеріалах справи відповідачем не надано жодних доказів, які б обгрунтували правильність строку проведення службового розслідування, то суд дійшов висновку, що такий було порушено відповідачем, у звязку з тим, що даний факт мав місце 29.05.2018 року, а наказ про накладення дисциплінарного стягнення був виданий 31.07.2018 року.

Крім того, відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту, за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть накладатися на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. При цьому, на ОСОБА_1 було накладено наказом від 31.07.2018 року два стягнення у вигляді зауваження та зменшення щомісячної премії в розмірі 10 % терміном на один місяць. Що стосується останнього, то його в переліку ст.12 Дисциплінарного статуту не має.

Отже, чинним законодавством визначений порядок притягнення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до дисциплінарної відповідальності. На переконання суду, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, протилежне суперечитиме ч.1 ст.61 Конституції України.

Принцип обґрунтованості рішення субєкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинно бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, в силу частини другої статті 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач не довів правомірність п.1 наказу №2715 від 31.07.2018 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження та зменшення щомісячної премії в розмірі 10% терміном на один місяць на інспектора-чергового відділення поліції на станції «Львів» Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1

Таким чином, на позивача неправомірно накладено дисциплінарне стягнення, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказу в частині, зобовязання до вчинення дій задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 2715 від 31.07.2018 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» про накладення на інспектора-чергового відділення поліції на станції Львів Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження та зменшення щомісячної премії в розмірі 10% терміном на один місяць.

Зобовязати Головне управління Національної поліції у Львівській області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 10% щомісячної премії за один місяць, на суму якої було зменшено його грошове забезпечення на підставі п.1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №2715 від 31.07.2018 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1410 (одна тисяча чотириста десять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 грудня 2018 року.