Справа № 260/1287/18
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2018 року м. Ужгород№ 260/1287/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Дору Ю.Ю.,

за участі:

секретаря судового засідання - Гулай М.В.,

представник позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про оскарження дій суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2018 року ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3А.) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (далі відповідач, Головне управління), в якій просить визнати протиправними дії відповідача Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо відмови у наданні позивачу дозволу при розгляді клопотання від 03.07.2018 року (вх.№Р-1471/0/17-18 від 04.07.2018) та зобов'язати вчинити дії, а саме повторно розглянути, у порядку ст.118 ЗК України, клопотання позивача від 03.07.2018 (вх.№Р-1471/0/17-18 від 04.07.2018) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,9700 га для ведення особистого селянського господарсва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області; зобов'язати відповідача Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області у встановлений судом строк подати звіт про виконання даного судового рішення; стягнути з відповідача на користь позивача суми судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що звернулася до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,9700 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області. Однак відповідач листом від 01.08.2018 №Р-1471/0-2994/0-18 безпідставно відмовив у наданні дозволу по причині та підставі, що не передбачена Земельним Кодексом України. Позивач вважає дії відповідача протиправними такими, що порушують законні права та інтереси позивача.

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 413 «ОСОБА_1 питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, якою змінено правила розпорядження земельними ресурсами, що належать державі, закріплено нормативи такого розпорядження та його цілі. Відповідно до вказаної постанови Держгекадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність у межах норм безоплатної приватизації повинні враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян. Окрім цього відповідач вказує, що відповідно до інформації відділу у Виноградівському районі Головного управління від 12.07.2018 №724/405-18-0.19 згідно картографічних матеріалів земельна ділянка площею 0,9700 га розташована за межами населеного пункту на території Оноцької сільської ради Виноградіського району, вид угідь відповідно до форми стратегічної звітності 6-зем станом на 01.01.2016 сільськогосподарські угіддя пасовища, категорія земель землі сільськогосподарського призначення; форма власності державна; агровибнича група ґрунтів 176д, віднесений до переліку особливо цінних ґрунтів згідно Наказу Держкомзему України від 06.10.2003 №245; не відноситься до земель які підлягали паюванню; не відноситься до інвентаризованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги. Що не відповідає призначенню та принципам землеустрою, визначеним статтями 2,6 Закону України "Про землеустрій", в частині створення раціональної системи землеволодіння та землекористування, а також вимогам Закону України "Про охорону земель".

У відповіді на відзив позивач вказала на безпідставність посилання відповідача на Стратегію, оскільки Стратегія не є нормативно правовим актом, який врегульовує порядок надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадянам, а встановлює план діяльності на певний період. Додатково зазначила, що відповідач не надав жодного доказу, який би підтвердив законність відмови, згідно переліку відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України який є вичерпним.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

03 липня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатської області з клопотанням від 03.07.2018 року (вх.№Р-1471/0/17-18 від 04.07.2018) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,9700 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області. До вказаного клопотання позивачем додано належним чином завірену копію паспорта громадянина України, ідентифікаційного коду та викопіювання з кадастрової карти (плану) та графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (а.с.а.с. 40-44)

01.08.2018 Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області листом за № Р-1471/0-2994/0/18-18 надало відповідь про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,9700 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності обґрунтувавши відмову Постановою Кабінету Міністрів України "ОСОБА_1 питання удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" від 07.06.2017 № 413 Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні:

формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області (крім надання земельних ділянок особам, на яких поширюється дія пунктів 19 і 20 частини першої статті 6, пунктів 11-4 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту);

щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок. До зазначеного переліку не включаються земельні ділянки, які передбачається надати особам, на яких поширюється дія пунктів 19 і 20 частини першої статті 6, пунктів 11-4 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту

враховуючи відсутність позиції органу місцевого самоврядування з питань надання (передачі) зазначеної земельної ділянки та той факт, що Позивачем до заяви не додано копію документа, що підтверджує факт належності до осіб, на яких поширюється дія пунктів 19 і 20 частини першої статті 6, пунктів 11-4 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (учасникам антитерористичної операції).

Зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка у вищевказаний перелік не включена.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

За змістом ч. 1 ст. 116 ЗК України (з відповідними змінами), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 цієї статті). Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч.4 цієї статті).

Відповідно до пункту «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

В силу п. «б» ч. 1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної та комунальної власності в розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

У відповідності до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, зокрема, із земель комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Відповідний орган виконавчої влади у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, вказаними положеннями ст. 118 ч.7 ЗК України визначено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14 січня 2015 року затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до цього Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29 вересня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за № 1391/29521, затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру в області.

Згідно з цим Положенням Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством (підпункт 13 пункту 4 Положення).

Відтак, до повноважень відповідача, як територіального органу Держгеокадастру, належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Закарпатської області, у тому числі передача таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 ЗК України.

Отже, отримавши заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, відповідач повинен був у місячний строк перевірити цю заяву на відповідність її вимогам статей 116, 118, 121 ЗК України і за наслідками перевірки - дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (видати відповідний наказ) або, у разі виявлення обставин, передбачених частини сьомої статті 118 ЗК України, - надати ОСОБА_3 мотивовану відмову у наданні дозволу. Відсутність відповіді протягом зазначеного строку визнавалася б мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

20 червня 2018 року відповідачем видано наказ № 117, яким затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у ІІІ кварталі 2018 року на території Закарпатської області. У цьому переліку земельних ділянок на території Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області немає (а.с.а.с.34-35).

Як вбачається із змісту вищенаведеного наказу, ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, формуючи перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам, керувався Стратегією удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 413.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року № 413 «ОСОБА_1 питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Метою Стратегії є створення сучасної, прозорої і дієвої системи управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, спрямованої на забезпечення захисту інтересів суспільства (насамперед учасників антитерористичної операції), територіальних громад та держави, а також раціонального та ефективного функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави.

Основними завданнями Стратегії є: впровадження засад стратегічного менеджменту в систему управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності; забезпечення оптимального використання земель, зокрема з урахуванням регіональних програм і планів розвитку територій, генеральних планів населених пунктів; підвищення рівня прозорості та публічності під час формування та реалізації державної земельної політики; підвищення рівня обізнаності населення, землевласників і землекористувачів щодо проблем деградації земель та сталого землекористування; запобігання деградаційним процесам ґрунтового покриву, підвищення рівня родючості ґрунтів; проведення рекультивації порушених земель.

Пріоритетами управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними є: забезпечення паритету інтересів суспільства, територіальних громад та держави під час здійснення повноважень з розпорядження землями; передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності переважно на умовах оренди на строк не більш як сім років; передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в оренду виключно на земельних торгах (в тому числі тих, строк дії оренди яких припиняється), крім установлених законом випадків; оформлення державними підприємствами, установами та організаціями права користування земельними ділянками, які ними фактично використовуються, у строк до 1 січня 2018 року; забезпечення здійснення заходів з охорони земель, збереження і відтворення родючості ґрунтів; забезпечення відкритості, прозорості, прогнозованості, передбачуваності, послідовності діяльності Мінагрополітики та Держгеокадастру під час формування та реалізації державної політики у сфері земельних відносин; запобігання виникненню корупційних факторів.

Органами, що забезпечують реалізацію Стратегії, є Мінагрополітики, Держгеокадастр, інші міністерства та центральні органи виконавчої влади, які беруть участь у розробленні проектів нормативно-правових актів з питань реалізації Стратегії.

Держгеокадастр реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності відповідно до закону, державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів; проводить моніторинг та оцінку результативності реалізації Стратегії.

Однак, Стратегія на яку посилається відповідач, не є законом і, як вбачається з її змісту, вказана Стратегія не прийнята на виконання закону.

Відповідно до ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, суд застосовує Земельний кодекс України, як нормативний акт, який має вищу юридичну силу по відношенню до постанови Кабінету Міністрів України №413 від 07.06.17.

Таким чином, в силу імперативних приписів частини сьомої статті 118 ЗК України, Стратегія та прийнятті на її виконання правові акти не можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає протиправними посилання відповідача у листі № Р-1471/0-2994/0/18-18 від 01 серпня 2018 року на відповідний перелік, як на підставу для відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки це суперечить частині сьомій статті 118 ЗК України. Передбачених цієї нормою підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у згаданому листі не наведено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою при розгляді клопотання від 03.07.2018 року (вх.№Р-1471/0/17-18 від 04.07.2018) є протиправними, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

При зверненні до суду позивачем сплачено згідно квитанції № від 26 листопада 2018 року судовий збір у розмірі 704,80 грн., відтак вказана сума відповідно до ч.1 ст.139 КАС України підлягає відшкодуванню у повному розмірі на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (вул.Лейзмана, буд.8, м.Виноградів, Закарпатська область, 90300, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (пл.Народна, буд.4, м.Ужгород, Закарпатська область, 89000, ) про оскарження дій суб'єкта владних повноважень задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою при розгляді клопотання від 03.07.2018 року (вх.№Р-1471/0/17-18 від 04.07.2018).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області повторно розглянути, у порядку ст.118 ЗК України, клопотання ОСОБА_3 від 03.07.2018 (вх.№Р-1471/0/17-18 від 04.07.2018) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність орієнтовною площею 0,9700 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області.

Стягнути на користь ОСОБА_3 () суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ()

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 3 статті 243 КАС України повний текст рішення складено та підписано 22.12.2018 року.

СуддяОСОБА_4