Справа № 200/21937/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/1423/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначила, що з 16.09.2016 року їй було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. У звязку зі збільшенням суддівської винагороди працюючих суддів пенсійним органом зроблено перерахунок грошового утримання з 05.01.2017 року. В кінці серпня 2017 року вона дізналась, що апеляційний суд Дніпропетровської області, де вона працювала, надав довідку про оплату праці без включення до неї суми допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, яка одноразово на рік нараховується судді при оформленні відпустки, тому довічне грошове утримання нараховано відповідачем в меншій сумі. На запит позивача апеляційний суд Дніпропетровської області надав довідку № 7-271-с від 08.09.2017 року, в якій зазначено, що крім суддівської винагороди працюючим суддям, відповідно до ст.136 Закону України № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» щорічно надається допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу: в 2017 році 17600 грн., 1/12 допомоги на оздоровлення складає 1466,67 грн. 08 вересня 2017 року вона звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, яка не була врахована при призначенні щомісячного довічного грошового утримання та його перерахунку. Відповідач листом від 13.09.2017 року відмовив у проведенні такого перерахунку, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення не враховується у суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання. Позивач вважає відмову у перерахунку їй щомісячного довічного грошового утримання протиправною та такою, що порушує її конституційні права, оскільки виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, та входить до складу фонду оплати праці, та з суми допомоги на оздоровлення також сплачені всі обовязкові страхові внески.

Враховуючи викладене, позивачка просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови від 13.09.2017 року № Р224 у здійсненні їй перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з дня подачі заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, а саме: з 08.09.2017 року із включенням 1/12 посадового окладу матеріальної допомоги на оздоровлення, яка не була включена до суми суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при звільненні 15.09.2016 року та зобовязати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням допомоги на оздоровлення згідно даних довідки № 7-271-с від 08.09.2017 року, з урахуванням нарахованої та виплаченої суми допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу 17600,00 грн., 1/12 допомоги на оздоровлення 1466,67 грн., без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 15 грудня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не зявився, просив розглядати справу в його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутність, надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обґрунтовані тим, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено віднесення допомоги на оздоровлення до складу суддівської винагороди. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» 15 грудня 2017 року почала діяти нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 10 ст.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 3.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 2016 року ОСОБА_1 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

08 вересня 2017 року позивачка звернулась до Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Дніпрііз заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 1/12 посадового окладу судді згідно довідки апеляційного суду Дніпропетровській області № 7-271-с від 08.09.2017 року.

Листом відповідача № Р224 від 13.09.2017 року позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 48 Закону "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI (чинного на момент призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання) незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 вказаного Закону).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 року № 18-рп/2011 офіційно розтлумачив поняття "щомісячне довічне грошове утримання", зокрема таке поняття означає неоподатковану грошову виплату як судді, який, маючи право на відставку продовжує працювати на посаді судді і одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, так і судді у відставці, який одержує її з Пенсійного Фонду.

Частиною 3 ст. 138 "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

В силу ст.133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. №2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Суд зазначає, що вказаним спеціальним законом, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

Позиція позивача щодо застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду України, викладених в постановах від 20.02.2012р. № 21-430а11, 06.11.2013р. 21-350а13, про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та щомісячного грошового утримання, не знайшла свого підтвердження в ході розгляду даної справи, оскільки предметом позову у зазначених справах є перерахунок пенсії державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, а в даному випадку предметом позову є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому спеціальним законом визначено склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

На переконання суду, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та необґрунтованості позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018р. по справі №738/1343/17.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та надані позивачем, суд доходить висновку, що мотивація, на яку посилається останній, не дає суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6-9,19,44,77,241 - 246, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску