Справа № 816/1687/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1687/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Григорова А.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Старосуда М.І.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства "Святослав" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.08.2018, суддя А.Б. Головко, повний текст складено 06.08.18 по справі № 816/1687/18

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Святослав" про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2018 року Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства "Святослав" про заборону господарської діяльності з розведення свиней Свинотоварної ферми Приватного сільськогосподарського підприємства "Святослав" (Полтавська область, Котелевський район, с. Велика Рублівка).

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що порушення відповідачем чинного законодавства та епізоотичний стан господарства створюють умови та загрози виникнення та поширення африканської чуми свиней серед поголів'я відповідача та населення с. Велика Рублівка. Робота господарства не в закритому режимі створює загрозу виникнення хвороб спільних для тварин та людей і харчових отруєнь працівників.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.08.2018р. адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській до Приватного сільськогосподарського підприємства "Святослав" про зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Застосовано до Приватного сільськогосподарського підприємства "Святослав" заходи реагування у вигляді зупинення господарської діяльності з розведення свиней Свинотоварної ферми Приватного сільськогосподарського підприємства "Святослав".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Приватним сільськогосподарським підприємством "Святослав" подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято незаконно, з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинами справи. Вказує, що рішення суду не відповідає вимогам ст.246 КАСУ України, так як рішення фактично містить зміст самої позовної заяви, жодних самостійних висновків суду про обставини справи не міститься, не вказано про те що підприємство виконало вимоги всіх приписів та рішення протиепізоотичної комісії, на надано в рішенні ніякої оцінки доказам про усунення порушень, не надано оцінки самого факту та підстав виїзду, та перевірки працівниками позивача по справі та протиепізоотичної комісії, таким чином грубо порушені вимоги ч.3,4 ст.246 КАСУ. Також зазначає, що перевірки позивача по справі є незаконними, так як були проведені з грубим порушенням ЗУ Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, про що підприємство зазначало у відзиві на позовну заяву. Жодних самостійних заходів впливу позивачем до підприємства не застосовувалось, не встановлювалось жодних порушень, за які б когось притягнуто було до відповідальності. Зазначає, що всі недоліки вказані в акті перевірки нашим підприємством виконані. Вказує, що повне зупинення виробництва є суворим заходом реагування, однак, ні позивач, ні суд в своєму рішенні не обґрунтовує чому в даному випадку слід застосувати саме виключний захід реагування заборона господарської діяльності з розведення свиней. Також зазначає, що ні позивачем в позові, ні судом в рішенні не вказано, саме які наслідки настануть у разі не застосування такого заходу, також не надано доказів в підтвердження наявності підстав для застосування заходу реагування щодо заборони господарської діяльності щодо розведення свиней. Таким чином, на підставі вищевикладеного просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 року по справі №816/1687/18 за адміністративним позовом ГУ Держпродспоживслужби в Полтавської області до ПСП Святослав про зупинення господарської діяльності з розведення свиней. Ухвалити нове рішення по даній справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача по справі.

Від ГУ Держпродспоживслужби в Полтавської області до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повно і всебічно зясованих та підтверджених доказами обставин в адміністративній справі. Також від ГУ Держпродспоживслужби в Полтавської області до суду надійшли додаткові пояснення по справі.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений заздалегідь та належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що комісією у складі начальника Котелевського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_1, начальника Котелевської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_2, завідуючої відділом Котелевської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_3 17 квітня 2018 року здійснено епізоотичне обстеження Свинотоварної ферми Приватного сільськогосподарського підприємства Святослав, за результатами якого складено акт від 17.04.2018 (а.с. 41).

За висновками вказаного акту під час обстеження встановлено грубе порушення Інструкції щодо профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженою наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 07.03.2017 № 111, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.2017 № 432/30300 в частині дотримання заходів безпеки господарства.

Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при Котелевській районній державній адміністрації вирішила, у тому числі: визнати ветеринарно-санітарний стан даної свиноферми відповідача таким, що не відповідає вимогам біобезпеки до свиногосподарств і створює загрозу виникнення серед поголів'я свиней відповідача захворювання на африканську чуму свиней, що зазначено у протоколі засідання від 19 квітня 2018 року № 4 (а.с. 42-44).

Відповідачу встановлено до 03 травня 2018 року та надалі - постійно забезпечити роботу свиноферми з дотриманням заходів біобезпеки. В разі неможливості виконання заходів з біобезпеки, рекомендовано припинити діяльність у галузі свинарства.

Також відповідачу встановлено худобомогильник відповідача привести у відповідність до Правил облаштування і утримання діючих (існуючих) худобомогильників та біотермічних ям для захоронення трупів тварин у населених пунктах України, затверджених наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 27 жовтня 2008 р. № 232.

Позивач повідомив відповідача, що на виконання рішення ДНПК при Котелевській РДА згідно протоколу від 19 квітня 2018 року № 4 03 травня 2018 року проведено епізоотичне обстеження свиноферми відповідача та направив вимогу забезпечити присутність представника господарства (а.с. 45).

Комісією у складі начальника Котелевського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_1, головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Котелевського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_4, провідного лікаря відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Котелевського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_5 03 травня 2018 року здійснено епізоотичне обстеження Свинотоварної ферми Приватного сільськогосподарського підприємства Святослав (а.с. 46).

Згідно протоколу засідання Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Котелевській районній державній адміністрації від 05 травня 2018 року № 6 ДНПК при Котелевській РДА визнала ветеринарно-санітарний стан свиноферми відповідача таким, що не відповідає вимогам біобезпеки до свиногосподарств і створює загрозу виникнення та поширення серед поголів'я свиней відповідача африканської чуми свиней та трихінельозу свиней та вирішила ініціювати питання щодо направлення документів до суду (а.с. 49-51).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров'я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Пунктом 7 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667, встановлено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держспоживслужби в Полтавській області, затвердженого наказом Держспоживслужби від 04.08.2017 № 647, Головне управління Держспоживслужби в Полтавській області (далі - Головне управління Держспоживслужби) є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів вищого рівня та їй підпорядковане.

Головному управлінню Держспоживслужби підпорядковуються: Управління Держспоживслужби в містах, районах; установи та організації, що належать до сфери управління Держспоживслужби та розташовані на території області. Голова відповідної місцевої державної адміністрації координує діяльність Головного управління Держспоживслужби і сприяє йому у виконанні покладених на цей орган завдань. Повноваження Головного управління Держспоживслужби поширюються на територію Полтавської області (а.с. 19-39).

Підпунктом 1 пункту 4 Положення про Головне управління Держспоживслужби в Полтавській області, затвердженого наказом Держспоживслужби від 04.08.2017 № 647, встановлено, що Головне управління Держспоживслужби відповідно до покладених на нього завдань у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів забезпечує здійснення державного ветеринарно-санітарного нагляду (контролю) за здоров'ям та благополуччям тварин, безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів, неїстівних продуктів тваринного походження, кормів та інших об'єктів санітарних заходів, охорони території України від занесення збудників особливо небезпечних хвороб, включених до списку Міжнародного епізоотичного бюро (далі - МЕБ), з територій інших держав або карантинних зон (а.с. 20).

Підпунктом 2 пункту 4 Положення про Головне управління Держспоживслужби в Полтавській області, затвердженого наказом Держспоживслужби від 04.08.2017 № 647, визначено, що Головне управління Держспоживслужби відповідно до покладених на нього завдань у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів здійснює державний нагляд (контроль) за:

- тваринами, харчовими продуктами, іншими об'єктами санітарних заходів, пов'язаними з продуктами тваринного походження, репродуктивним матеріалом, племінною справою у тваринництві, біологічними продуктами, патологічним матеріалом, ветеринарними препаратами, субстанціями, кормовими добавками, преміксами та кормами, засобами ветеринарної медицини, засобами догляду за тваринами та супутніми об'єктами, штамами мікроорганізмів, а також потужностями, що використовуються для їх виробництва, переробки, зберігання та обігу;

- діяльністю суб'єктів господарювання, які здійснюють виробництво, перевезення, зберігання, реалізацію органічної продукції (сировини);

- проведенням ветеринарно-санітарної експертизи на потужностях, які використовуються для виробництва, переробки, зберігання та обігу тварин, харчових продуктів, а також на агропродовольчих ринках;

- безпечністю харчових продуктів у процесі їх виробництва та/або обігу з метою їх експорту та імпорту, а також видачею міжнародних ветеринарних (санітарних) сертифікатів (для держав СНД - ветеринарних свідоцтв у визначених законодавством випадках);

- переміщенням тварин, харчових продуктів, інших об'єктів санітарного захисту, пов'язаних з продуктами тваринного походження, репродуктивного матеріалу, біологічних продуктів, патологічного матеріалу, ветеринарних препаратів, субстанцій, кормових добавок, преміксів та кормів, засобів ветеринарної медицини, засобів догляду за тваринами та супутніми об'єктами, штамів мікроорганізмів;

- організацією роботи зі збору, утилізації та знищення загиблих тварин, відходів тваринного походження;

- здійсненням протиепізоотичних заходів юридичними та фізичними особами, що проводять професійну діяльність у галузі ветеринарної медицини;

- дотриманням законодавства щодо ідентифікації та реєстрації тварин;

- проведенням субєктами господарювання дезінфекції, дезінсекції та дератизації на потужностях, що використовуються для виробництва, переробки, зберігання та обігу тварин, харчових продуктів, репродуктивного матеріалу, ветеринарних препаратів, субстанцій, кормових добавок, преміксів та кормів, а також засобів, що використовуються для їх транспортування;

- організовує захист населення від хвороб, спільних для тварин і людей; організовує здійснення заходів для проведення дезінфекції, дезінсекції та дератизації на потужностях, що використовуються для виробництва, переробки, зберігання та обігу харчових продуктів, тварин, репродуктивного матеріалу, ветеринарних препаратів, субстанцій, кормових добавок, преміксів та кормів, засобів ветеринарної медицини, засобів догляду за тваринами та супутніми обєктами, штамів мікроорганізмів, а також засобів, що використовуються для їх транспортування;

- аналізує причини й умови виникнення та поширення хвороб тварин, готує пропозиції та рекомендації щодо профілактики, ліквідації та боротьби з такими хворобами;

- координує діяльність спеціалістів ветеринарної медицини незалежно від їх підпорядкування;

- здійснює державний контроль за розведенням та утриманням сільськогосподарських тварин для запобігання жорстокому поводженню з ними;

- проводить експертизу та узгодження проектів планування і будівництва тваринницьких ферм, потужностей, що здійснюють забій тварин, переробних підприємств, підприємств з виробництва ветеринарних препаратів, ринків.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - ОСОБА_6 № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Закону № 877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону № 877-V центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобовязані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоровя та благополуччя тварин", виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного контролю, або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

Аналізом наведених вище норм встановлено, що на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів, що здійснюються Держпродспоживслужбою та її територіальними органами, зокрема, на Головним управлінням Держспоживслужби в Полтавській області, поширюється дія Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Колегія суддів зазначає, що державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд за тваринами, що переміщуються поза межами потужностей (об'єктів), де вони утримувалися, здійснюється відповідними державними органами ветеринарної медицини.

Відповідно до частин 6, 7, 8 статті 41 Закону України "Про ветеринарну медицину" від 25.06.1992 № 2498-XII місцеві державні надзвичайні протиепізоотичні комісії утворюються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними державними адміністраціями, державними адміністраціями міст Києва та Севастополя, міськими радами, районними державними адміністраціями. У разі підозри або підтвердження спалаху особливо небезпечних хвороб, занесених до списку МЕБ, місцеві державні протиепізоотичні комісії зобов'язані виконувати розпорядження Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Кабінеті Міністрів України та регулярно звітувати їй про свою діяльність.

Положення про Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при Кабінеті Міністрів України та типові положення про державні надзвичайні протиепізоотичні комісії при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київській та Севастопольській міських, районних державних адміністраціях та міських радах затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Кабінеті Міністрів України та місцевих державних надзвичайних протиепізоотичних комісій є обов'язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та власниками товарів.

Пунктом 1 Типового положення про Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при міській раді, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 № 1350 /надалі Типове положення № 1350/, встановлено, що Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при міській раді (далі - Комісія) є постійно діючим органом при міській раді, який здійснює на території міста оперативний контроль, керівництво і координацію діяльності органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій, фізичних осіб щодо запобігання спалахам особливо небезпечних хвороб, що входять до списку Міжнародного епізоотичного бюро (далі - заразні хвороби), і масовим отруєнням тварин та їх ліквідації.

Згідно з пунктом 3 Типового положення № 1350 основними завданнями Комісії є:

здійснення контролю через орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також керівників і спеціалістів підприємств, установ і організацій за:

- проведенням заходів щодо профілактики заразних хвороб тварин (ящур, чума, хвороба Ньюкасла, сибірка, сказ, туберкульоз, лейкоз тощо), хвороб, спільних для людей і тварин, та масових отруєнь тварин;

- проведенням протиепізоотичних заходів з метою недопущення занесення на територію міста збудників заразних хвороб тварин з інших держав та регіонів України;

- додержанням юридичними та фізичними особами ветеринарно-санітарних вимог, спрямованих на захист людей і довкілля;

- надання практичної допомоги підприємствам, установам і організаціям міста у проведенні протиепізоотичних заходів.

Пунктом 4 Типового положення № 1350 встановлено, що Комісія відповідно до покладених на неї завдань:

1) вживає оперативних заходів для локалізації та ліквідації спалахів заразних хвороб тварин;

2) координує діяльність підприємств, установ і організацій міста з питань проведення протиепізоотичних заходів;

3) через систему державної ветеринарної медицини та систему державної санітарно-епідеміологічної служби організовує захист населення від хвороб, спільних для людей і тварин;

4) інформує Головне управління ветеринарної медицини в Автономній Республіці Крим, Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, Головне управління ветеринарної медицини в області та державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при облдержадміністрації про спалахи заразних хвороб і масові отруєння сільськогосподарських та диких тварин, а також про вжиті заходи щодо їх ліквідації;

5) запроваджує карантинно-обмежувальні заходи або карантин у місці виникнення і розповсюдження заразних хвороб тварин;

6) заслуховує керівників органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій про вжиті заходи щодо профілактики та ліквідації заразних хвороб тварин;

7) оперативно залучає працівників державної служби ветеринарної медицини, ветеринарних служб підприємств, установ і організацій до проведення протиепізоотичних заходів, а також визначає відповідальних осіб;

8) розглядає матеріали щодо причин і наслідків виникнення та ліквідації спалахів заразних хвороб і масових отруєнь тварин, визначення винних у цьому осіб;

9) вивчає питання про вилучення з обігу та подальше використання небезпечної продукції тваринного походження, яка може викликати інфекційні захворювання і масові отруєння людей та/або тварин в процесі її переробки, реалізації або споживання;

10) визначає кордони інфікованої та буферної зон, зони спостереження. У разі спалаху заразних хвороб тварин розміщує у засобах масової інформації повідомлення про кордони інфікованої та буферної зон, зони спостереження і за необхідності про застосовані в кожній з цих зон ветеринарно-санітарні заходи.

Згідно з приписами пункту 12 Типового положення № 1350 рішення Комісії, прийняті у межах її повноважень, є обов'язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями, громадянами.

Пунктом 13 Типового положення № 1350 встановлено, що засідання Комісії оформляється протоколом, зміст якого або його частина доводиться до відома заінтересованих центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а у разі потреби - до засобів масової інформації.

Згідно з частиною 3 статті 31 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, покладаються функції з державного санітарно-епідеміологічного нагляду на відповідних територіях, транспорті.

Відповідно до вимог статті 39 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється вибірковими перевірками дотримання санітарного законодавства за планами органів державної санітарно-епідеміологічної служби, а також позапланово залежно від санітарної, епідемічної ситуації та за заявами громадян. Результати перевірки оформлюються актом, форма і порядок складання якого визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Статтею 42 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" визначено заходи щодо припинення порушень санітарного законодавства, зокрема обмеження, тимчасова заборона чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, об'єктів будь-якого призначення у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм (п. а ч.1 ст.42 Закону).

За абз.5 п.3 розділу І Загальні положення Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07 березня 2017 року, № 111 господарство - будь-який сільськогосподарський обєкт, у якому розводять та/або постійно або тимчасово утримують свиней, крім боєнь, забійних пунктів, транспортних засобів та огороджених ділянок, на яких утримують і можуть відстрілювати диких кабанів.

Відповідно до п.5 розділу II Заходи з профілактики та попередження занесення збудника АЧС Інструкції усі господарства незалежно від форми власності зобовязані дотримуватися вимог закритого режиму роботи, а саме: вхід на територію господарств стороннім особам, а також вїзд транспортного засобу, не повязаного з їх обслуговуванням, забороняється; особи, що відвідують господарства, проходять санітарну обробку і реєструються в спеціальному журналі. Крім того, особі, що відвідує вказані господарства (включаючи посадових осіб органів, уповноважених на здійснення державного контролю (нагляду)), не слід відвідувати інше господарство, контактувати з домашніми або дикими свинями (включаючи полювання) та брати участь у здійсненні протиепізоотичних заходів щонайменше останні 2 тижні; територію господарств поділяють на такі зони: виробничу, яка може включати репродуктивний і відгодівельний сектори, вигульні майданчики з твердим покриттям, ветеринарно-санітарні обєкти, розташовані відповідно до технологічного процесу; територію виробничої зони огороджують суцільною огорожею по всьому периметру, що унеможливлює проникнення на її територію сторонніх осіб, диких та безпритульних тварин; адміністративно-господарську, яка може включати будівлі і споруди адміністративно-господарських служб, обєкти для інженерно-технічного обслуговування (гараж, технічні склади, механічні майстерні), споруди для зберігання і приготування кормів; вхід у виробничу зону господарств дозволяється тільки через ветсанпропускник, а вїзд/виїзд транспорту - через постійно діючий дезбарєр (дезінфекційний блок). На ветсанпропускнику ведуться журнали: виходу на роботу спеціалістів; відвідування сторонніми особами; руху та проведення дезінфекції транспорту; приготування дезрозчинів та заправки дезбарєрів; прання та дезінфекції спецодягу. Усі інші входи на виробничу зону господарств мають бути закриті; виходити в спецодязі і спецвзутті, а також виносити їх за межі виробничої зони та господарства забороняється; при вході в ізольоване приміщення (секцію), в склади комбікормів, кормокухню, ветеринарно-санітарні обєкти облаштовують дезкилимки/дезванночки; в адміністративно-господарській та виробничій зонах облаштовують туалети з умивальниками; для обслуговування свиней закріплюють за кожною технологічною (виробничою) групою працівників, які пройшли медичне обстеження відповідно до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обовязковим профілактичним медичним оглядам, та Порядку проведення обовязкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559. Особи, хворі на туберкульоз, теніаринхоз, сальмонельоз та інші захворювання, спільні для людини і тварин, до роботи в господарствах не допускаються; обслуговуючий персонал забезпечують спецодягом та спецвзуттям із розрахунку не менше двох комплектів на працівника. Обладнання, інвентар, спецодяг, спецвзуття та інші предмети маркують і закріплюють за дільницею (цехом). Передавати зазначені предмети з однієї дільниці на іншу без попереднього знезараження забороняється; співробітникам господарств не дозволяється утримувати свиней в домогосподарствах; на території господарств забороняється утримувати собак (крім сторожових), котів, а також інші види тварин, включаючи птицю. Сторожові собаки мають бути зареєстровані, з відповідними відмітками в паспорті про щеплення проти сказу, обробки проти гельмінтів та постійно знаходитися лише на території господарства. Для годівлі сторожових собак дозволяється використовувати лише корми, які не несуть ризик занесення збудників інфекційних хвороб; ветеринарним фахівцям господарств забороняється обслуговування тварин, що знаходяться в особистому користуванні громадян. Відповідальним за організацію цієї роботи є керівник господарства. Ведуться відповідні записи щодо планування та використання імунобіологічних препаратів фахівцями ветеринарної медицини господарств та подаються за запитом головному державному інспектору ветеринарної медицини району (міста); для забезпечення технологічного процесу у виробничій зоні закріплюють внутрішньогосподарський транспорт. Крім того, на території господарств проводять розподіл чистих (підвезення кормів, свиней) та брудних (вивезення гною, загиблих свиней, відходів забою) автотранспортних шляхів з метою уникнення їх перетинання; свиней, що підлягають вимушеному забою, перевозять на забійно-санітарний пункт (забійну площадку) спеціальним транспортом, що виключає витоки біоматеріалу. Відвантаження свиней з господарства для будь-яких цілей здійснюється через рампу за межами господарства; вивіз трупів і боєнських відходів для утилізації/видалення проводять спецавтотранспортом, який регулярно піддають дезінфекції; обовязковою умовою для використання приміщень є принцип порожньо-зайнято з обовязковою санацією приміщень впродовж двох - пяти діб; на територію виробничої зони господарств забороняється приносити продукти тваринного походження. У разі необхідності керівництво господарства організовує приймання їжі співробітниками у відведених для цього місцях, які обладнані санітарним приміщенням та умивальниками; навколо приміщень, в яких утримуються свині, не створюються насадження плодово-ягідних дерев та кущів для зменшення ймовірності заселення їх синантропними та дикими тваринами; забороняється використовувати для утримання свиней літні табори; обслуговуючий персонал та працівники господарств зобовязані проходити обовязкові профілактичні медичні огляди відповідно до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обовязковим профілактичним медичним оглядам, та Порядку проведення обовязкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559.

За п.3.1.3., п.3.1.4. п.3.1. розділу 3 Заходи з профілактики трихінельозу Інструкції з діагностики, профілактики та ліквідації трихінельозу тварин, затвердженої наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України від 03 серпня 2007 року №79, з метою профілактики та недопущення виникнення даного захворювання керівники господарств та власники тварин зобов'язані: постійно проводити дератизацію у тваринницьких приміщеннях, на територіях ферм, в місцях зберігання кормів, тушки загиблих гризунів своєчасно прибирати та спалювати; забезпечити утримання територій і приміщень звіроферм у належному санітарному стані.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про ветеринарну медицину" встановлено, що державний ветеринарно-санітарний контроль здійснюється державними інспекторами ветеринарної медицини.

Як встановлено ч. 1 ст.13 Закону України "Про ветеринарну медицину", державні інспектори ветеринарної медицини, які здійснюють державний ветеринарно-санітарний нагляд, мають право:

- з метою здійснення ветеринарно-санітарного нагляду протягом робочого часу мати безперешкодний доступ до потужностей (об'єктів), які використовуються для виробництва, переробки та обігу товарів, ветеринарних препаратів, кормових добавок, преміксів, кормів;

- у разі спалаху хвороби, що підлягає повідомленню, у будь-який час мати безперешкодний доступ до потужностей (об'єктів), які здійснюють виробництво або обіг товарів, якщо такі потужності (об'єкти) розташовані в межах карантинної зони, для перевірки їх ветеринарно-санітарного стану та/або товарів та/або виконання необхідних заходів, які встановлюються під час карантину тварин;

- одержувати інформацію, необхідну для встановлення ветеринарно-санітарного стану та забезпечення безпечності товарів, виявлення причин хвороби тварин, з метою визначення ветеринарно-санітарного статусу відповідної зони та/або відповідного компартмента;

- перевіряти стан здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю;

- видавати накази, розпорядження та приписи про обов'язкові для виконання ветеринарно-санітарні заходи (включаючи забій, вимушений забій тварин, знешкодження, утилізацію або знищення товарів, дотримання процедур переробки, утилізації або знищення об'єктів, якщо вони є носіями хвороб, що підлягають повідомленню, або в разі виникнення підозри, що ці об'єкти заражені чи є носіями хвороб, що підлягають повідомленню, чи містять забруднюючі речовини, радіонукліди в кількостях, які перевищують максимальні рівні залишків);

- забороняти експорт, імпорт, транзит та інший обіг товарів і засобів догляду за тваринами, які не відповідають ветеринарно-санітарним заходам та/або технічним регламентам;

- видавати накази, розпорядження та приписи стосовно вилучення з обігу товарів та засобів догляду за тваринами, які не відповідають ветеринарно-санітарним заходам або технічним регламентам;

- видавати розпорядження та приписи стосовно призупинення, закінчення строку дії, поновлення і анулювання (скасування) експлуатаційних дозволів та ветеринарних документів;

- у разі необхідності утворювати комісії з числа експертів з ветеринарної медицини із залученням спеціалістів ветеринарної медицини з профільних науково-дослідних установ і вищих навчальних закладів для ідентифікації хвороб тварин та причин їх загибелі;

- обмежувати, забороняти або припиняти відповідно до законодавства господарську діяльність юридичних або фізичних осіб у разі порушення ними ветеринарно-санітарних заходів, встановлених законодавством, якщо такі порушення можуть спричинити безпосередню загрозу життю та/або здоров'ю людей і тварин;

- організовувати проведення протиепізоотичних заходів юридичними та фізичними особами, які здійснюють професійну діяльність у галузі ветеринарної медицини;

- накладати адміністративні стягнення відповідно до закону.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 9 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" під час здійснення державного контролю державні інспектори мають право, зокрема, видавати розпорядження, накази про тимчасову заборону обігу об'єктів санітарних заходів, тимчасове припинення виробництва або його окремих процесів, якщо існує безпосередня загроза життю людей. Виробництво може бути зупинено не більш як на 10 календарних днів з поданням відповідної заяви до суду не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення згідно з цим Законом.

Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Згідно матеріалів справи Комісією у складі начальника Котелевського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_1, начальника Котелевської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_2, завідуючої відділом Котелевсої районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_3 17 квітня 2018 р. здійснено епізоотичне обстеження Свинотоварної ферми Приватного сільськогосподарського підприємства «Святослав» (а.с. 41).

Актом епізоотичного обстеження СТФ ПСП " Святослав" встановлено, що свиноферма благополучна щодо гостроінфекційних хвороб тварин та птиці більше ніж 10 років. Приміщення для утримання свиней знаходяться на відстані 300 м від будинків населення с. Велика Рублівка. Територія свиноферми огороджена дерев'яним парканом і шифером частково, але наявний паркан потребує ремонту. Частина приміщення для утримання свиней неогороджена. Є два в'їзди на територію, в'їздні дезбар'єри не функціонують. Вхідних дезкилимків немає. Вхід персоналу в приміщення для утримання свиней проходить через бокові двері гноєвидалення. Санпропускник відсутній, побутова кімната в антисанітарному стані, розташована на іншому від пристосованого входу кінці приміщення, в ній є залишки домашніх харчів персоналу. Територія ферми, прилегла територія забур'янені гноєм, який бутрується біля приміщення і не вивезений. На фермі утримується 91 голова свиней, в т.ч.: основних свиноматок - 11 голів, хряків -2 голови, поросята 2-4 міс. - 35 гол., поросята 0-2 міс. - 15 голів, на відгодівлі - 28 голів. Поголів'я утримується у невпорядкованому приміщенні, санітарний стан сараю незадовільний: є зламані станки, сарай забруднений сміттям. Санітарні дні не проводяться, ферма не забезпечена дезінфекційними засобами, не проведена дезінфекція та побілка, дератизація. Виробничий персонал не забезпечений спецодягом, побутова кімната в антисанітарному стані, засоби індивідуальної гігієни відсутні, умови для прання спецодягу не створені, медогляд не пройдений. Дані про утримання свиней в особистих господарствах працівників свиноферми відповідача у керівництва відповідача відсутні. Книга обліку руху поголів'я свиней відсутня, даних про рух поголів'я свиней немає. Супровідні ветеринарні документи з початку 2018 року на ПСП «Святослав» не видавались. Забійно-санітарний пункт відсутній, забій та рух поголів'я проводиться несанкціоновано, без проведення ветеринарного огляду та ветеринарно-санітарної експертизи. Продукти забою використовуються для харчування. Годівля свиней дворазова кормом власного виробництва у складі: зерновідходів кукурудзи, соняшника та пшениці, в кормі значна кількість лушпиння, кукурудзяних качанів та сміття, дослідження кормів не проведені. По вікових групах раціон не збалансований. Напування - із власної свердловини, дослідження води не проведено. Гноєвидалення здійснюється вручну, але ускладнено через великі ями в станках. Гній зберігається на території свиноферми. Клінічний стан поголів'я незадовільний, тварини нижче середньої вгодованості, все маточне поголів'я виснажено. Даних про надання ветеринарної допомоги немає. Амбулаторний журнал відсутній. Облік загиблих свиней відсутній, про загибель свиней позивача не повідомлялось. Розтин трупів не проводився. Худобомогильник невпорядкований, кришка та огорожа відсутні, до вмісту худобомогильника мають доступ бродячі тварини. В худобомогильнику та на території, що межує з ним, виявлено рештки трупів та трупи свиней віком до двох місяців, які покусані та погризені.

Згідно протоколу № 4 засідання Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії від 19.04.2018р. було прийнято рішення, що свиноферма відповідача не відповідає вимогам біобезпеки до свиногосподарств і створює загрозу виникнення серед поголів'я свиней відповідача захворювання на африканську чуму свиней.

Відповідачу встановлено до 03 травня 2018 р. та надалі - постійно забезпечити роботу свиноферми з дотриманням заходів біобезпеки. В разі неможливості виконання заходів з біобезпеки, рекомендовано припинити діяльність у галузі свинарства.

Також відповідачу встановлено : худобомогильник відповідача привести у відповідність до Правил облаштування і утримання діючих (існуючих) худобомогильників та біотермічних ям для захоронения трупів тварин у населених пунктах України, затверджених наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 27 жовтня 2008 р. № 232; забезпечити негайне інформування державної служби ветеринарної медицини про випадки захворювання чи загибелі свиней.

Вказано, що в разі не виконання даного рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії від 19.04.2018р. № 4 направити документи до суду для вирішення питання про припинення діяльності в галузі свинарства.

Згідно ч.8 ст.41 Закону України «Про ветеринарну медицину» рішення місцевих державних надзвичайних протиепізоотичних комісій є обов'язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та власниками товарів.

Позивач телефонограмою повідомив відповідача, що на виконання рішення ДНПК при Котелевській РДА згідно протоколу від 19 квітня 2018 р. № 4 03 травня 2018 р. буде проведено епізоотичне обстеження свиноферми відповідача та направив вимогу забезпечити присутність представника господарства.

Комісією у складі начальника Котелевського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_1, головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Котелевського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_4, провідного лікаря відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Котелевського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_5 03 травня 2018р. здійснено епізоотичне обстеження Свинотоварної ферми Приватного сільськогосподарського підприємства «Святослав».

На момент епізоотичного обстеження присутність представника господарства не забезпечено, в робочий час на території підприємства працівники були відсутні, відсутня охорона, тварини закриті в приміщенні.

У зв'язку з цим було проведено обстеження лише території свиноферми та худобомогильника.

Встановлено, що пункт 2 рішення ДНПК при Котелевській РДА від 19 квітня 2018 р. № 4 не виконано, а саме: частина приміщення для утримння свиней не огороджена. Частина території свиноферми огороджена дерев'яним парканом і шифером частково, але наявний паркан потребує ремонту. Доступ до приміщення вільний. По території свиноферми, поруч з приміщенням для утримання свиней, жителі с.Велика Рублівка наїздили ґрунтову дорогу. В'їздні бар'єри не функціонують. Вхідних дезкилимків немає. Територія ферми, прилегла територія забур'янені, забруднеь гноєм, який буртується біля приміщення (на відстані 10 метрів від вхол) і не вивезений. Відчутний різкий трупний запах. Тварини закриті в приміщенні, яке ззовні має пошкодження, ті потребує ремонту. Вхід захаращений сміттям та гноєм. Про загибелі свиней позивач не повідомлявся. Розтин трупів не проводився. Худобомогильник не впорядкований, огорожа відсутня, ям. засипана ґрунтом, відчувається різкий трупний запах.

Колегія суддів також зазначає, що 03.05.2018р. приватним сільськогосподарського підприємства «Святослав» на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (позивачем отримано 04 травня 2018 р. відповідно до штампу вхідної кореспонденції) направлено електронний лист, в якому зазначає, що на виконання протоколу № 4 засідання Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії від 19.04.2018р. частково було усунено вказані порушення, однак для повного виконання вказаних недоліків потрібен час, так як майже всі працівники задіяні в посівній компанії. Таким чином, згідно даного листа підприємство само підтверджує, що порушення ним не усунуто (а.с. 47).

Згідно протоколу засідання Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Котелевській районній державній адміністрації від 05 травня 2018 р. № 6 ДНПК при Котелевській РДА визнала ветеринарно-санітарний стан свиноферми відповідача таким, що не відповідає вимогам біобезпеки до свиногосподарств і створю загрозу виникнення та поширення серед поголів'я свиней відповідач, африканської чуми свиней та трихінельозу свиней та вирішила ініціювати питання щодо направлення документів до суду.

Відповідачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано належних доказів усунення зафіксованих в актах епізоотичного розслідування порушень.

При цьому в апеляційній скарзі відповідач жодним чином не наполягає на відсутність порушень на момент проведення епізоотичного обстеження.

Щодо наданих приватним сільськогосподарського підприємства «Святослав» до суду першої інстанції документів щодо руху кормів, колегія суддів зазначає, що вони жодним не свідчать про повне виконання порушень встановлені актом епізоотичного обстеження від 17.04.2018р. та від 03.05.2018р.

Крім того, згідно даних актів, годівля тварин не була основною підставою для зупинення роботи підприємства в разі не виконання вимог протоколу № 4 Засідання Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії від 19.04.2018р.

Щодо наданих відповідачем до суду апеляційної інстанції копій фіскальних чеків від 05.06.2018р. та 08.06.2018р. про придбання цибулі, крупи, пива, капусти, томатної пасти, пакетів для сміття, кефіру, сметани, засіб миючий, плюшка, масло, тушка хека, хліб, батон та інше та копії рахунку фактури № 306 від 11.04.2018р. про придбання стійки, підшипника, шайби, болтів, окулярів газозварника, солідолонагрівача, мастила, перчаток, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач жодним чином не обґрунтовує, яким чином дані копії документів свідчать про усунення порушень визначених актами епізоотичного обстеження.

Стосовно наданої товариством копії ОСОБА_7 про проведення профілактичного щеплення, колегія суддів зазначає наступне.

З даного акту не вбачається дата проведення даного профілактичного щеплення. Не зрозуміло в 2008р. чи в 2018р. було проведено дані щеплення. Крім того відповідач жодним чином не обґрунтовує, яким чином даний акт впливає на усунення встановлених порушень.

Крім того, з даного акту не вбачається, ким даний акт було складено. В акті вказано, що він складений Комісією в складі : ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10, робота по щепленню виконана вет. лікарем ОСОБА_11, проте підписи даних осіб в акті відсутні.

Враховуючи вищенаведене надану копію акту, про проведення профілактичного щеплення, колегія суддів не може прийняти як належний доказ по справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що встановлені актом епізоотичного розслідування від 17.04.2018р. та від 03.05.2018р. порушення товариством не усунені.

Враховуючи, що встановлені актом епізоотичного обстеження від 03.05.2018 порушення ст.37 Закону України Про ветеринарну медицину; ст.34 Закону України Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів; ст.10 Закону України Про захист тварин від жорстокого поводження; п.5 розділу II Заходи з профілактики та попередження занесення збудника АЧС Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07 березня 2017 року, № 111; п.3.1.3., п.3.1.4. п.3.1. розділу 3 Заходи з профілактики трихінельозу Інструкції з діагностики, профілактики та ліквідації трихінельозу тварин, затвердженої наказом Державного департаментом ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України від 03 серпня 2007 р. 79; п.4.4., п.4.5. Правил облаштування і утримання діючих (існуючих) худобомогильників та біотермічних ям для захоронення трупів тварин у населених пунктах України, затверджених наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 27 жовтня 2008 року № 232, відповідачем не усунуто, суд вважає, що позовні вимоги про застосування до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення господарської діяльності з розведення свиней підлягають задоволенню.

Щодо посилань відповідача, в апеляційній скарзі на те, що перевірки позивача по справі є незаконними, так як були проведені з грубим порушенням ЗУ Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, колегія суддів зазначає наступне.

Жодних конкретних обґрунтувань, які саме порушення ЗУ Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності були вчинені позивачем під час перевірки позивач не наводить.

Посилання позивача на те, що жодних самостійних заходів впливу позивачем до підприємства не застосовувалось, не встановлювалось жодних порушень, за які б когось притягнуто було до відповідальності, є помилковими.

В актах епізоотичного розслідування від 17.04.2018р. та від 03.05.2018р. позивачем чітко визначені порушення, які були встановлені позивачем під час проведення епізоотичного обстеження.

Також колегія суддів вважає помилковими посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що ні позивачем в позовній заяві, ні судом в рішенні не вказано, саме які наслідки настануть у разі не застосування такого заходу, також не надано доказів в підтвердження наявності підстав для застосування заходу реагування щодо заборони господарської діяльності щодо розведення свиней, виходячи з наступного.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що порушення відповідачем вимог чинного законодавства, епізоотичний стан господарства створюють умови та загрози виникнення та поширення африканської чуми свиней серед поголів'я відповідача та поголів'я свиней населення с. Велика Рублівка. Вказано, що робота господарства не в закритому режимі, створює загрозу занесення та поширення інфекційних захворювань. Безконтрольний забій тварин, порушення ветеринарно-санітарних вимог до утилізації трупів тварин створюють загрозу виникнення хвороб спільних для тварин та людей і харчових отруєнь працівників.

До аналогічного висновку прийшов й суд першої інстанції, приймаючи рішення по справі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вищенаведені порушення встановлені епізоотичними обстеженнями можуть спричинити безпосередню загрозу життю та/або здоров'ю людей і тварин.

Враховуючи вищенаведене, наявні підстави зупинення (припинення, обмеження) діяльності визначені п. 10 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про ветеринарну медицину", ст. 4 Закону України " Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", а тому колегія суддів приходить до висновку про правомірність рішення Полтавського окружного адміністративного суду про необхідність заборони господарської діяльності з розведення свиней Приватного сільськогосподарського підприємства "Святослав".

При цьому приймаючи рішення по суті, колегія суддів зазначає, що ні в ході розгляду справи судом першої інстанції, ні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідач не наводить будь яких належних обґрунтувань щодо відсутності порушень, наявність яких обґрунтована позивачем, а лише посилається на начебто наявне їх усунення.

Проте, як вже було зазначено вище на підтвердження усунення порушень, товариством надано документи лише щодо частини порушень, які стосуються виключно кормівлі, що на думку колегії суддів не впливає на епізоотичний стан господарства та не усуває виявлених порушень щодо утилізації тварин (неналежний стан худобомогильника ), загального стану господарства, загрози поширення африканської чуми, тощо.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності належних доказів усунення зафіксованих в актах епізоотичного обстеження порушень, колегія суддів приходить до висновку про правомірність рішення суду першої інстанції щодо застосування до Приватного сільськогосподарського підприємства "Святослав" заходів реагування у вигляді зупинення господарської діяльності з розведення свиней Свинотоварної ферми Приватного сільськогосподарського підприємства "Святослав"

Враховуючи вищенаведене, доводи позивача щодо протиправності дій Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області є помилковими.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що рішення суду не відповідає вимогам ст.246 КАСУ України, так як рішення фактично містить зміст самої позовної заяви, жодних самостійних висновків суду про обставини справи не міститься, колегія суддів зазначає наступне.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції. Судове рішення не може бути скасовано лише з формальних підстав.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не позбавлений права повторювати в своєму рішенні фактичні обставини позову, якщо погоджується з ними, вважає їх об'єктивно встановленими.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення субєкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Тобто даний захід має тимчасовий характер.

Колегія суддів вважає даний захід адекватним встановленим, епізоотичними обстеженнями, порушенням та загрозі які вони створюють.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 по справі №

816/1687/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_7
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_12
Повний текст постанови складено 22.12.2018.