Справа № 440/3974/18
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 рокум. ПолтаваСправа № 440/3974/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області /далі відповідач, Лубенське ОУПФУ Полтавської області/ про визнання неправомірним та скасування рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №647 від 10 вересня 2018 року про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності в розмірі фактичної заробітної плати 2545,54 крб за період роботи за один неповний місяць з 08 травня 1987 року по 14 травня 1987 року по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі довідки за №04/12010 від 14 червня 2018 року, виданої Концерном "Військторгсервіс" м. Київ, починаючи з 04 вересня 2018 року із врахуванням виплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що він, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, отримує пенсію по інвалідності у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та має право на перерахунок пенсії, виходячи із розміру заробітної плати, що мала би бути ним одержана за роботу в зоні відчуження з урахуванням нормативних документів, з яких нещодавно було знято гриф "Таємно". У зв`язку з цим він звернувся до Лубенського ОУПФУ Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності на підставі довідки про заробітну плату №04/12010 від 14 червня 2018 року, виданої Концерном "Військторгсервіс". Рішенням Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №647 від 10 вересня 2018 року у проведенні перерахунку пенсії йому відмовлено, оскільки обчислення заробітної плати за роботу в зоні відчуження за травень 1987 року проведено з порушенням норм законодавства. З вказаним рішенням відповідача не погоджується у зв`язку з тим, що його заробітна плата за роботу в зоні відчуження розрахована у відповідності з урядовими нормативними документами, чинними на час його участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році /а.с.5-7/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що рішенням Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №647 від 10 вересня 2018 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до довідки Концерна "Військторгсервіс" про заробітну плату №04/12010 від 14 червня 2018 року з огляду на те, що обчислення заробітної плати за роботу в зоні відчуження за травень 1987 року проведено Концерном з порушенням норм законодавства. Так, у довідці про заробітну плату №04/12010 від 14 червня 2018 року Концерном "Військторгсервіс" зазначено суму заробітної плати ОСОБА_1 за період виконання робіт в зоні відчуження з 08 травня 1987 року по 15 травня 1987 року (всього - 8 днів), тоді як необхідно враховувати всі фактично відпрацьовані дні у неповному календарному місяці роботи, тобто з 07 травня 1987 року по 31 травня 1987 року (всього - 25 днів). Крім того, всупереч положенням постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року та розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964 від 17 травня 1986 року Концерном "Військторгсервіс" проведено обчислення заробітної плати позивача із годинної тарифної ставки, підвищеної на 100 відсотків. Також при обчисленні заробітної плати Концерном застосовано кратність 2 до першої зони небезпеки за 08, 09, 11, 12 травня 1987 року с. Терехи, в той час як згідно рішення Урядової комісії № 87 від 07 серпня 1986 року перша зона небезпеки по зазначеному населеному пункті була встановлена лише до кінця червня 1986 року, а по м. Чорнобиль - до 01 березня 1987 року. Підстави для включення до заробітної плати позивача 60 % премії також відсутні, так як факт встановлення на Концерні" Військторгсервіс" у 1987 році премії у розмірі 60% документально не підтверджений. Таким чином, перерахунок пенсії не може проводитися на припущеннях чи даних, які не підтверджені первинними бухгалтерськими документами /а.с. 71-72/.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що постанови Ради Міністрів УСР і Укрсовпрофа № 207-7 від 10 червня 1986 року та № 524-156 від 07 травня 1986 року є чинними до цього часу та поширюють на нього як на учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС свою дію. Застосування кратності 2 до обчислення заробітної плати передбачено рішенням Урядової комісії № 351 від 02 лютого 1987 року, на яке відповідач не посилається. До того ж правомірність застосування до його заробітної плати кратності 2 підтверджується наступним записом у військовому квитку: "З 07 травня 1987 року по 11 червня 1987 року виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30 км зоні ЧАЕС". Довідка про заробітну плату працівників №04/12010 від 14 червня 2018 року видана Концерном "Військторгсервіс" на підставі первинних бухгалтерських документів, наданих архівом /а.с. 75-76/.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням положень частини третьої вказаної статті, відповідно до якої у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно з записами в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 та в довідці Концерну "Військторгсервіс" №09/1209 від 14 червня 2018 року ОСОБА_1 у період з 19 серпня 1986 року по 10 жовтня 1994 року працював у Військовому торзі №847 /а.с.19-20, 23/.

За письмовою інформацією Концерну "Військторгсервіс" (довідка №09/1209 від 14 червня 2018 року) наказом Міністра оборони України №149 від 06 травня 1997 року Військовий торг №847 (м. Лубни Полтавської області) реорганізовано в державне підприємство Міністерства оборони України "Київське управління військової торгівлі". Наказом Міністра оборони України №402 від 16 жовтня 2000 року державне підприємство Міністерства оборони України "Київське управління військової торгівлі" перейменоване в державне підприємство "Київський військовий торг №1". Наказом Міністра оборони України №147 від 05 квітня 2007 року державне підприємство "Київський військовий торг №1" реорганізовано шляхом приєднання до Концерну "Військторгсервіс" /а.с.23/.

Відповідно до даних військового квитка серії НОМЕР_2 та довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №51/1/5897 від 05 травня 1999 року у період з 07 травня 1987 року по 11 червня 1987 року ОСОБА_1 був відряджений до Військового торгу №960 (с. Оране, Чорнобильський район) для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 12, 14/, а відповідно до даних архівної довідки Виконавчого комітету Полтавської міської ради № Н-01-07-17/801т від 28 липня 2008 року та довідки Військторгу №847 від 04 грудня 1992 року №9 ОСОБА_1 був відряджений до Військового торгу №960 (с. Оране, Чорнобильський район) у період з 07 травня 1987 року по 08 червня 1987 року /а.с. 15, 17/.

Згідно з архівною довідкою Виконавчого комітету Полтавської міської ради № Н-01-07-17/801т від 28 липня 2008 року заробітна плата ОСОБА_1 у травні 1987 року становила -362,08 грн, у червні 1987 року - 488,74 грн /а.с. 41/.

З 05 липня 2010 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лубенському ОУПФУ Полтавської області та йому призначено пенсію за віком згідно з протоколом № 4456 від 21 липня 2010 року /а.с.13, 35-39, 45-57/.

З 27 листопада 2017 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та призначено пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0564261 та рішенням Лубенського ОУПФУ Полтавської області № 72/а.с.22, 59-63/.

За письмовим повідомленням Лубенського ОУПФУ Полтавської області № 9644/03-10/1 від 22 листопада 2018 року пенсія по інвалідності ОСОБА_1 з 27 листопада 2017 року обчислена відповідно до вимог, встановлених пунктами 11 та 12 Порядку обчислення пенсії по інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року /а.с.33-34, 59-63/.

Як стверджує позивач, на даний час йому стало відомо про те, що заробітна плата нараховувалася та виплачувалося без урахування ряду документів, які донедавна були під грифом "Таємно" але є чинними до цього часу. Зокрема, у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986 -1990 рр. осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13.06.1989 N10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 N524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 N665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 N1497-378, розпоряджень від 03.09.1986 N1767-рс і від 11.12.1986 N2488-рс. Повідомлялося також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 № 168-5, від 10.06.1986 N207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986 N530-рс, від 16.12.1986 N694-рс, від 06.01.1988 N12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: N4с від 09.05.1986, N58с від 11.06.1986, N132с від 16.09.1986, N179с від 25.12.1986, N8с від 22.01.1988. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС до 100%. Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7). Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС №524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС №665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок №207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці. Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 жовтня 1986 року №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно з пунктом 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

У зв`язку з тим, що вимоги вищеперелічених нормативних актів не були враховані при обчисленні заробітної плати позивача за відповідний період, ОСОБА_1 звернувся до Концерну "Військторгсервіс" за перерахунком заробітної плати за період роботи у зоні відчуження.

14 червня 2018 року ОСОБА_1 отримав довідку Концерну "Військторгсервіс" №04/12010 від 14 червня 2018 року про заробітну плату, одержану за роботу (службу) в зоні відчуження №1 м. Чорнобиль з 07 травня 1987 року по 11 червня 1987 року за місцем роботи Військторг №847 на посаді заступника начальника, в якій відображено збільшені (з урахуванням перерахунку) показники його заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 08 травня 1987 року по 14 травня 1987 року на загальну суму 574,80 крб, що включає: збережений середній заробіток за 5 р/д - 69,79 крб; оплату праці за тарифними ставками за дні роботи в зоні відчуження - 272,16 крб; 60 процентів премії - 127,01 крб; посадовий оклад за основним місцем роботи за кожний календарний день, підвищений на 100 процентів, - 105,84 крб. Також у довідці визначено середній заробіток для призначення пенсії за один неповний календарний місяць роботи у зоні ЧАЕС у період з 08 травня 1987 року по 14 травня 1987 року, обчислений відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року, - 2545,54 крб (574,80 крб /7 календарних днів х 31 календарний день) /а.с.67/.

04 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії на підставі цієї довідки/а.с. 61/.

Рішенням Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №647 від 10 вересня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії за його заявою від 04 вересня 2018 року на підставі довідки про заробітну плату №04/12010 від 14 червня 2018 року, виданої Концерном "Військторгсервіс" /а.с. 69-70/.

Рішенням обґрунтоване тим, що обчислення заробітної плати за роботу в зоні відчуження за травень 1987 року проведено Концерном з порушенням норм законодавства. Відповідно до архівної довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України №51/1/5897 від 05 травня 1999 року підтверджена участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 07 травня 1987 року по 11 червня 1987 року, проте Концерном проведено розрахунок заробітної плати тільки за дні виїзду в зону з 08 по 14 травня, та вказано рік 1986; обчислення заробітку проведено на підставі різних законодавчих актів, що застосовувались в різні періоди для обчислення заробітку, та відсутні підстави підвищення годинної тарифної ставки до 100 % відповідно до постанови ЦК КПСР, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС №524-156 від 07 травня 1986 року, оскільки такі умови діяли з моменту аварії до 01 березня 1988 року; постановою Ради Міністрів УРСР і Укррадпрофа №207-7 від 10 червня 1986 року було дозволено проводити оплату праці за роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у вихідні та святкові дні у подвійному розмірі, підвищувати до 60% максимальний розмір премії, але факт встановлення в Концерні премії у розмірі 60 % документально не підтверджено, що ставить під сумнів обґрунтованість її включення до складу заробітної плати ОСОБА_1 /а.с.69-70/.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 та пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28 лютого 1991 року (далі - Закон №796-XII ) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності до частин першої - третьої статті 54 "Державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1 та у зв`язку з втратою годувальника" Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №1210 від 23 листопада 2011 року (далі - Порядок №1210) затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктами 1 та 2 вказаного Порядку №1210 встановлено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

Згідно з підпунктом 4 пункту 3 Порядку № 1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Отже, з урахуванням того факту, що позивач пропрацював у зоні відчуження менше календарного місяця (травня та червня 1987 року), пенсія йому має обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження за весь фактично відпрацьований час, в одному із цих неповних календарних місяців роботи, а саме: у травні 1987 року або червні 1987 року.

Враховуючи, що основна частина виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС припадає на травень 1987 року (25 днів: з 07 травня по 31 травня 1987 року), доцільно обраховувати позивачу пенсію, виходячи із заробітної плати за травень 1987 року.

Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону №796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Згідно зі статтею 57 "Пільги по обчисленню середньомісячного заробітку" Закону №796-XII порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, розмір призначеної за Законом №796-ХІІ пенсії, обчислюється виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, який зазначається у довідках, виданих підприємствами, установами та організаціями, на яких працювали особи, що мають право на таку пенсію.

Ознайомившись із змістом довідки Концерну "Військторгсервіс" №04/12010 від 14 червня 2018 року про заробітну плату суд встановив, що для розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 взято заробітну плату не за весь фактично відпрацьований час роботи у зоні відчуження у травні 1987 року (з 07 травня по 31 травня 1987 року), а лише за період з 08 травня 1987 року по 14 травня 1987 року.

Таким чином, обчислення пенсії на підставі довідки Концерну "Військторгсервіс" №04/12010 від 14 червня 2018 року здійснюватися не може, оскільки така довідка не підтверджує заробітну плату за весь фактично відпрацьований час в одному із неповних календарних місяців роботи позивача в зоні відчуження (в даному випадку в травні 1987 року) відповідно до вимог підпункту 4 пункту 3 Порядку № 1210.

Також слід зазначити, що довідка Концерну "Військторгсервіс" №04/12010 від 14 червня 2018 року підтверджує період роботи ОСОБА_1 в зоні відчуження з 07 травня 1987 року по 11 червня 1987 року, однак зазначає рік взятої до розрахунку заробітної плати з 08 травня по 14 травня "1986". Позивачем до суду надано іншу довідку Концерну "Військторгсервіс" про заробітну плату №04/2189 від 19 жовтня 2018 року аналогічного змісту із зазначенням правильного року роботи ОСОБА_1 в зоні відчуження "1987", а тому неточність у зазначенні року в довідці №04/12010 від 14 червня 2018 року суд визнає опискою.

За результатами аналізу зазначеної довідки Концерну "Військторгсервіс" суд встановив, що розрахунок заробітної плати здійснений з урахуванням тарифної ставки, підвищеної на 100%, показника кратності 2 та премії у розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу) на підставі розсекреченої постанови Ради Міністрів УРСР від 10 червня 1986 року № 207-7 та постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року.

Пунктом 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 надано право керівникам підприємств і організацій проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за підвищеними до 100 відсотків тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок (розцінок) і окладів встановлюються з урахуванням складності і терміновості виконуваних робіт.

Абзац четвертий пункту 1 Постанови Ради Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС №665-195 від 05 червня 1986 року передбачає, що оплата праці робітників (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), зайнятих у III, II, I зонах небезпеки проводиться відповідно у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Аналогічне положення міститься у абзаці четвертому підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР від 10 червня 1986 року № 207-7.

Також абзацом третім пункту 1 Постанови Ради Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС №665-195 від 05 червня 1986 року надано право керівникам центральних органів виконавчої влади та їх заступникам проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964.

Пунктом 1 розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 встановлено, що в цілях прискорення робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції: виділити в розпорядження Міненерго СРСР додатковий фонд заробітної плати у розмірі 100 тис. крб.; надати право голові урядової комісії з ліквідації аварії виплачувати працівникам, що відрізнилися, за виконання особливо важливих і відповідальних робіт залежно від небезпеки їх проведення одноразову винагороду в розмірі до 1 тис. рублів; дозволити керівникам міністерств і відомств, що беруть участь в ліквідації аварії, за узгодженням з головою урядової комісії робити у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах в III зоні небезпеки, в п`ятикратному розмірі в порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, по II зоні - в чотирикратному розмірі і в I зоні - в трикратному розмірі.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

З такого правового регулювання можна зробити висновок, що керівникам підприємств і організацій було надано право проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за підвищеними до 100 відсотків тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами залежно від характеру, складності і терміновості виконуваних робіт та місця і тривалості їх виконання.

З огляду на те, що збільшення розміру заробітної плати здійснене Концерном "Військторгсервіс" зі спливом більше ніж 30 років з моменту виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то включення певних складових до заробітної плати має бути обґрунтоване не лише нормативними документами, а й документами обліку, оскільки такі відомості без їх підтвердження є лише припущеннями, які не породжують правових підстав для обчислення пенсії.

Як наслідок, перерахунок пенсії не може проводитись на даних, які не підтверджені відповідними первинними документами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 15 грудня 2015 року у справі №2-а/576/29/14 (реєстраційний номер в ЄДРСР 55655495) та в подальшому підтримана й Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №358/1179/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 72287886), від 10 квітня 2018 року у справі №539/1875/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 73261284) та від 07 червня 2018 року у справі №588/818/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 74550201).

Матеріали справи не містять первинних документів на підтвердження відомостей, зазначених у довідці №04/12010 від 14 червня 2018 року (зокрема, щодо посадового окладу), та підстав для підвищення заробітної плати позивачу (місце та тривалість робочого дня, характер виконуваної роботи, складність та терміновість роботи тощо).

Продовжуючи аналізувати підстави для відмови у перерахунку пенсії позивача згідно з оскаржуваним рішенням, суд зазначає, що пунктом 6 Порядку №1210 встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Підпунктом 4 пункту 1 Постанови Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 дозволено підвищувати до 60% максимальний розмір премії та визначено, що конкретний розмір премії встановлюється на кожному підприємстві безпосередньо, але не вище 60 відсотків тарифної ставки (окладу).

Таким чином, якщо на підприємстві виплата премії не була передбачена, або була передбачена, але в меншому розмірі, підстав для нарахування премії в розмірі 60 процентів немає.

Будь-які дані про встановлення та розмір премії у Концерні «Війсьторгсервіс» у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, інформація про премію, яка зазначена у довідці №04/12010 від 14 червня 2018 року, не має документального підтвердження та правомірно не взята до уваги відповідачем при розгляді заяви про перерахунок пенсії.

Наостанок, суд зауважує, що підставою для перерахунку пенсії є довідка, що видана підприємством особі, яка була призвана на військові збори, а підставою обчислення заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи.

Враховуючи відсутність первинних документів, які б підтверджували складові заробітної плати, зазначені у довідці № 04/12010 від 14 червня 2018 року, та обчислення заробітної плати позивача не за весь фактично відпрацьований час у неповному календарному місяці роботи в зоні відчуження відповідно до вимог Порядку №1210, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача № 647 від 10 вересня 2018 року про відмову у перерахунку пенсії є правомірним та таким, що відповідає критеріям законності, наведеним у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, буд.8, м.Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 37710525) про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Cуддя Н.І. Слободянюк