Справа № 638/14852/18
Суддя: Колесник С. А.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Колесник С.А.,

при секретарі - Ашрафовій І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Холод Дмитра Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.09.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

18.12.2018 до Київського районного суду м.Харкова з Дзержинського районного суду м.Харкова надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Холод Дмитра Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.09.2018 року, у якій позивач просить:

1. Прийняти адміністративний позов до розгляду;

2. Визнати протиправними дії інспектора УПП у Харківській області Холода Дмитра Івановича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн.

3. Скасувати постанову серії ГО 056041, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн.

4. Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 КУпАП закрити, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, в зв»язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступне.

30.09.2018 він, ОСОБА_1, вийшов з КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова" та викликав таксі, яке знаходилось біля вул. Балакірева в м. Харкові, що відноситься до Шевченківського району м. Харкова. В цей час до нього під'їхав екіпаж патрульної поліції та попросив передати йому паспорт громадянина України та слідувати за ним до службового автомобіля, який стояв неподалік. На його пояснення, що він йде до таксі, останні повідомили, що він вчинив хуліганські дії, чим, нібито, порушив ч.1 ст. 178 КУпАП. Що саме вони мали на увазі, він не зрозумів, в чому саме полягала його протиправна поведінка йому також не повідомили.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, поліцейський повинен представитись, назвавши свій підрозділ, звання та своє прізвище, однак інспектор мені не представився, а мою вимогу пред'явити документи - проігнорував.

Відповідно до вимог абз. 8 п. 2.6 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 185 від 22.02.2001 року особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, при цьому ніхто ніяких прав та обов'язків йому не роз'яснював, натомість інспектор повідомив, що буде складати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. В свою чергу, він звернувся до інспектора з клопотанням про відкладення розгляду справи для підготовки до захисту своїх прав та інтересів, але інспектор проігнорував вимоги і клопотання та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення ГО 056041 (далі - Постанова), якою наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51,00 грн. Вважає постанову такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень

Посилаючись на ст.59 Конституції України, ст.ст.9, 245, 257, 258, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, вважав, що інспектор виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності без повного з'ясування обставин справи, без залучення свідків, проігнорувавши його клопотання про відкладення розгляду справи тощо, а єдиною підставою винесення постанови була тільки суб'єктивна думка самого інспектора, а тому, на його думку, постанову було прийнято інспектором з грубими порушеннями його прав на захист, всупереч норм Конституції України та законів України.

Також зазначив, що відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування.

Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноважено: законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

У відповідності з ч. 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної полів може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатам розгляду справи. Ч. 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, за адресою: м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 5, де розташоване Управління патрульної поліції Харківської області. Проте, інспектор положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки свого транспортного засобу.

Також, посилаючись на ст.ст. 278, 279 КУпАП вказав, що після висловлення звинувачень, інспектор одразу виніс постанову. Будь - якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, чим на його думку, інспектор патрульної поліції грубо порушив вимоги вищевказаних статей.

Крім того вказав, що розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення провадиться з урахуванням положень статей 287, 288 КУпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.10.2018 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у Харківській області Холод Дмитра Івановича про визнання дій протиправними, скасування постанови, передано до Київського районного суду м.Харкова (а.с.10).

Справа надійшла до суду 18.12.2018 (а.с.12-13) та протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.12.2018 була передана судді Колесник С.А. (а.с.14).

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 20.12.2018 справу прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження (а.с.15)

Про дату, час та місце проведення судового засідання позивач повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з»явився, однак 27.12.2018 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.17).

Відповідач - інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області Холод Д.І. про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений електронною поштою, проте у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Відповідно до ст.268 ч.3 КАС України неприбуття особи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

30.09.2018 інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 лейтенантом поліції Холод Д.І., було складено постанову серії ГО № 056041 від 30.09.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, в якій зазначено, що 30.09.2018 о 09:30 год. гр. ОСОБА_1, перебуваючи поблизу будинку 3-А по вул. Балакірєва в м. Харкові, знаходився в п'яному вигляді, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з порожнини рота, нестійка хода), а також був у брудному одязі, чим ображав людську гідність і громадську мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП, у зв'язку із чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн. (а.с.6).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

У частині першій статті 277 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, якими він не мав можливості скористатись.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, як вбачається з положень ст..252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб'єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 178 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення ОСОБА_1 ч.1 ст.178 КУпАП.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії поліцейського при складанні постанови відносно позивача є протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст. 7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Холод Дмитра Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.09.2018 року- задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Холода Дмитра Івановича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ГО № 056041 від 30 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн. за ч. 1 ст. 178 КУпАП, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Холод Дмитром Івановичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 КУпАП закрити - закрити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1

Відповідач - інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області Холод Дмитро Іванович, місцезнаходження: 61002 м.Харків, вул..Жон Мироносиць, 5.

Рішення складено та підписано 28 грудня 2018 року.

Суддя С.А.Колесник