Справа № 826/14172/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 листопада 2018 року справа №826/14172/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С. та представників:

позивача: Мартинова К.В.;

відповідача: Герасименка П.П.

розглянувши у судовому засідання адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "ОТІ" (далі по тексту - позивач, ПрАТ "ОТІ")
доГоловного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС)
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 червня 2018 року № та від 20 червня 2018 року №
На підставі частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 29 листопада 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення).

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправним збільшення суми грошового зобов'язання із земельного податку у зв'язку із тим, що після набрання чинності Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року №489, тобто з 01 січня 2017 року ПрАТ "ОТІ" при сплаті земельного податку використовує дані витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, отриманий 20 квітня 2018 року за №2478/86-18, що стало підставою для уточнення податкової декларації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/14172/18 та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених в акті перевірки.

В судовому засіданні 29 листопада 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС від 19 червня 2018 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, за порушення пункту 286.1 статті 286, пункту 12.4 статті 12 Податкового кодексу України ПрАТ "ОТІ" збільшено суму грошового зобов'язання із земельного податку з юридичних осіб на 308 154,28 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням на 246 523,42 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 61 630,86 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 31 травня 2018 року №268/26-15-12-09-19/21502504 про результати камеральної перевірки уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за січень-квітень 2018 року платника земельного податку Приватне акціонерне товариство "ОТІ" () (далі по тексту - акт перевірки 1).

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС від 20 червня 2018 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, за порушення пункту 286.1 статті 286, пункту 12.4 статті 12 Податкового кодексу України ПрАТ "ОТІ" збільшено суму грошового зобов'язання із земельного податку з юридичних осіб на 1 210 205,76 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням на 806 803,84 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 403 401,92 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 31 травня 2018 року №267/26-15-12-09-19/21502504 про результати камеральної перевірки уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за січень-грудень 2017 року платника земельного податку Приватне акціонерне товариство "ОТІ" () (далі по тексту - акт перевірки 2).

У висновках актів перевірок встановлено, що сума податкового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб, визначена за результатами подання уточнюючих податкових декларацій з плати за землю за 2017 та 2018 роки, є нижчої, ніж визначена за результатами камеральної перевірки на 806 803,84 грн. та 246 523,42 грн. відповідно.

Висновки актів перевірок про заниження земельного податку мотивовані тим, що згідно витягу з бази даних КП "Кадастр" отримано довідку від 14 серпня 2015 року №Ю-09518/2015, згідно з якою розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер 75:155:0001 по вул. Федори Пушиної, 30/32 у Святошинському районі міста Києва площею 0,9545 га з врахуванням індексації на 2017 та 2018 роки (листи Держгеокадастру від 11 січня 2016 року №6-28-0,22-201/2-16 та від 12 січня 2017 року №22-28-0,22-443/2-17) складає 47 380 734,37 грн.

Відповідно до статті 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно зі статтею 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є:нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII цього Кодексу.

Згідно з пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Наведені норми вказують, що платник земельного податку - юридичні особи самостійно обчислюють земельний податок на підставі даних державного земельного кадастру з використанням відповідного розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок. У свою чергу контролюючий орган при виникненні сумнів у розмірі задекларованого земельного податку повинен отримати інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Наявні у справі докази підтверджують, що ПрАТ "ОТІ" подало до ДПІ у Святошинському районі податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік щодо земельної ділянки кадастровий номер :75:155:0001 по вул. Федори Пушиної, 30/32 у Святошинському районі міста Києва площею 0,9545 га, у якій задекларовано річну суму земельного податку у розмірі 1 421 422,03 грн., та податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік щодо тієї ж земельної ділянки, у якій задекларовано річну суму земельного податку у розмірі 1 421 422,03 грн.

При цьому, як вказує позивач, розрахунок та сплата земельного податку здійснювалась із врахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 14 серпня 2015 року.

Згодом позивач подав уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 та 2018 роки, зареєстровані за № від 25 квітня 2018 року та за № від 25 квітня 2018 року відповідно, у яких сума земельного податку зменшена, а саме: річна сума земельного податку за 2017 рік складає 614 618,19 грн.; річна сума земельного податку за 2018 рік складає 614 618,19 грн.

При цьому відповідно до абзацу першого пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України передбачено, що в разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року №489, який набрав чинності 27 грудня 2016 року і застосовується з 01 січня 2017 року, затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (далі по тексту - Порядок).

Згідно з пунктами 2, 3 розділу І Порядку нормативна грошова оцінка земель населених пунктів проводиться відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року №213 (із змінами).

Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани територій, відомості Державного земельного кадастру, дані інвентаризації земель та державної статистичної звітності.

Пункт 1 розділу ІІІ Порядку визначає, що за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).

Таким чином дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Як зазначає позивач, сума земельного податку за 2017 та 2018 роки зменшилась у зв'язку із тим, що ПрАТ "ОТІ" отримав витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :75:155:0001 по вул. Федори Пушиної, 30/32 у Святошинському районі міста Києва площею 0,9545 га, сформований 20 квітня 2018 року за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру та зареєстрований в ГУ Держгеокадастру у м. Києві за вихідним №2478/86-18 від 20 квітня 2018 року. У вказаному витягу зазначено про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 20 487 272,91 грн.

З огляду на положення підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті та пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, а також норми Порядку, суд приходить до висновку, що ПрАТ "ОТІ" при обчисленні земельного податку правомірно використало дані витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №2478/86-18 від 20 квітня 2018 року.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач, на якого покладено тягар доказування, не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували правомірність обчислення спірної суми грошового зобов'язання із земельного податку, зокрема щодо актуального розміру нормативної грошової оцінки землі.

Посилання в акті перевірки на листи Держгеокадастру від 11 січня 2016 року №6-28-0,22-201/2-16 та від 12 січня 2017 року №22-28-0,22-443/2-17), згідно з якими нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки складає 47 380 734,37 грн., не приймаються судом до уваги, оскільки такі листи не є належними доказами, які підтверджують розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки у розумінні Порядку; крім того, відповідач не надав суду таких листів чи їх належним чином засвідчених копій.

Суд звертає увагу, що відповідач не надав суду витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :75:155:0001 по вул. Федори Пушиної, 30/32 у Святошинському районі міста Києва площею 0,9545 га, який би підтверджував нормативну грошову оцінку саме на рівні 47 380 734,37 грн.

Враховуючи викладене, висновки актів перевірок про заниження ПрАТ "ОТІ" сум податкового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб, визначених за результатами подання уточнюючих податкових декларацій з плати за землю за 2017 та 2018 роки, нормативно та документально не підтверджуються, а тому збільшення позивачу суми грошового зобов'язання із земельного податку за 2017 та 2018 роки суперечить приписам Податкового кодексу України.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 19 червня 2018 року № та від 20 червня 2018 року № є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПрАТ "ОТІ" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить присудити сплачену ним суму судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у місті Києві.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "ОТІ" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 19 червня 2018 року № та від 20 червня 2018 року №.

3. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "ОТІ" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 22 775,40 грн. (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят п'ять гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у місті Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Приватне акціонерне товариство "ОТІ" (03115, м. Київ, вул. Феодори Пушиної, буд. 30/32; ідентифікаційний код 21502504);

Головне управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ідентифікаційний код 39439980).

Дата складення повного рішення суду - 12 грудня 2018 року.

Суддя В.А. Кузьменко