Справа № 266/6683/18
Суддя: Сараєв І. А.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/6683/18
Провадженя№ 2-а/266/111/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2018 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_2 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області, інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 10листопада 2018 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 було винесено постанову серії НК №635067про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.121 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Дійсно, 10.11.2018р. о 09.20год., він керував транспортним засобом марки «Mersedes Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1, у Кальміуському районі по пр. Нікопольському та був зупинений працівниками управління патрульної поліції Донецької області. Інспектор роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій обл., лейтенант ОСОБА_3 повідомив його про порушення ним п.п.31.4.7(е) Правил дорожнього руху України, а саме: відсутні передбачені конструкцією бризковики та п.п.31.3.(а) Правил нижнього руху України, а саме: наявна тріщина на лобовому склі автомобіля. Він заперечив та повідомив інспектора про те, що конструкцією даного транспортного засобу не передбачено встановлення бризковиків, а тріщина на лобовому склі зявилася зранку після того як він виїхав з гаражу та знаходиться не у зоні роботи склоочисників. Однак, ігноруючи надані ним пояснення інспектор прийняв постанову у справі про адміністративне правопорушення НК №635067 від 10.11.2018р. про притягнення його адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Він не згоден з постановою та вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 121 КУпАП, за порушення передбачене п.п. «а» п.31.3. ПДР України, оскільки не містить заборони щодо експлуатації транспортних засобів з тріщинами на вітровому склі, а інше порушення, передбачене п.п.31.4.7(е) ПДР України, взагалі базується на припущеннях відповідача, без зазначення належних та допустимих доказів, а тому позивач вимушений звернутися до суду і просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення на нього від 10.11.2018р. НК №635067 у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за ч. 1 ст.121КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.11.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог ст. 162 КАС України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву про скасування постанови, згідно якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення в тому й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності, ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП. Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Судом встановлено, що постановою серії НК №635067 від 10листопада 2018 року, винесеною інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_3, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, у вигляді штрафу 340 грн.
Даною постановою, зазначено, що водій ОСОБА_2 10 листопада 2018 р. о 09 год. 20 хв., керував транспортним засобом «Mersedes Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1, у м. Маріуполь, у Кальміуському районі по пр. Нікопольському, біля буд.2, у якого відсутні передбачені конструкцією бризковики та з тріщиною на лобовому склі в зоні дії склоочисників, чим порушив п. 31.4.7е, п.п. 31.3а ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с. 11).
Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, на відповідача як на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування позивачем транспортним засобом з відсутніми бризговиками, які передбачені конструкцією.
Згідно п. 31.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 31.4.7 «е» інші елементи конструкції: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Відповідачем не надано доказів на підтвердження факту, що конструкцією транспортного засобу «Mersedes Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1, передбачені бризковики.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.Частиною 1 цієї статті до таких несправностей віднесено: несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством:
а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху;
б) якщо вони не пройшли обовязків технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю);
в) якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів;
г) у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.
Положеннями п. 31.4ПДРвизначений перелік технічних несправностей та вимог відповідності, у разі настання яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством.
В зазначеному переліку відсутня така підстава як тріщина на вітровому склі КТЗ в зоні роботи склоочисників.
Таким чином, наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників КТЗ, яким керував позивач п.п. 31.3, 31.4ПДРне забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.
Оглянутий в судовому засіданні відеозапис не підтверджує обставини, викладені в оскаржуваній постанові.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачами не надано суду жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є недоведеним, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 8-10, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення від 10.11.2018р. НК №635067, винесену інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_3, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 340 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного судупротягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сараєв І. А.