Справа № 0940/1352/18
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" грудня 2018 р. справа № 0940/1352/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панікара І.В.,
за участю секретаря судового засідання: Подольської Т.М.,
представника позивача: ОСОБА_1,
представника відповідача: ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрінфо" до Управління Держпраці в Івано-Франківській області Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови № ІФ 585/347/АВ/II/ТД-ФС від 26.04.2018 року, -
ВСТАНОВИВ:
30.07.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Центрінфо" звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області Державної служби України з питань праці про визнання протиправними та скасування постанови № ІФ 585/347/АВ/II/ТД-ФС від 26.04.2018 року.
Позовні вимоги з урахуванням їх уточнень (а.с.43-44) мотивовані відсутністю правових підстав у відповідача для винесення оскаржуваної постанови, оскільки порушень вимог трудового законодавства позивачем допущено не було. Водночас, вказано на ряд процедурних порушень допущених позивачем в процесі проведення перевірки. З урахуванням викладеного позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами за № ІФ 585/347/АВ/П/ТД-ФС від 26.04.2018 року на Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрінфо» в загальному розмірі 223 380 гривень.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ІФ 585/347/АВ/П/ТД-ФС - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 0940/1352/18.
В період з 03.09.2018 року по 02.11.2018 року головуючий по справі суддя Панікар І.В. перебував у щорічній відпустці, у зв`язку з чим, 60-денний строк розгляду справи продовжено на 60 календарних днів.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 04.09.2018 року, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити. В поданому відзиві зазначив, що за наслідками проведеного інспекційного відвідування позивача, Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області досліджені цивільно правові угоди, укладені Товариством з обмеженою відповідальністю "Центрінфо" з фізичними особами, які містять ознаки трудових договорів, оскільки виконувана робота мала тривалий систематичний характер за посадою різноробочого. При цьому, вказані цивільно-правові угоди позивачем повторно та неодноразово переукладалися. Водночас, працівникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 керівником Товариства видавалися довідки про їх доходи, в яких зазначалося про їх офіційне працевлаштування. В даному випадку позивачем здійснено фактичний допуск працівників до роботи без укладення трудового договору, чим порушено частину 3 статті 24 Кодексу законів про працю України. За вказане правопорушення Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області внесено припис та постанову про накладення штрафу, які прийнято з урахуванням всіх обставин та на підставі норм чинного законодавства.
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав наведених ним у позовній заяві. Додатково пояснив, що довідки про доходи працівникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 директором Товариства дійсно видавалися, однак видавалися вони виключно з метою підтвердження доходу фізичної особи та на її вимогу, а не з метою підтвердження факту працевлаштування такої фізичної особи. Вказав на те, що довідка видавалася в єдино можливій формі, яка передбачена законодавством для таких випадків. Окрім того, зазначив, що по всіх фактах виплат фізичним особам із якими укладалися цивільно-правові угоди Товариством направлялися відповідні звіти по ПДФО та військовому збору до органів ДФС України.
Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечив з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи та подані в межах позовних вимог, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
На підставі направлення на проведення інспекційного відвідування за № 04-13/15-10/1913 від 27.03.2018 року, інспектором праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області в період з 02.04.2018 року по 04.04.2018 року здійснено інспекційне відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю - Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрінфо", за юридичною адресою: вул. Незалежності 67, офіс 21, м.Івано-Франківськ (а.с. 53).
За результатами інспекційного відвідування 04.04.2018 року, головним державним інспектором праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області ОСОБА_5, складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю за № ІФ-585/347-АВ від 04.04.2018 року (а.с. 54-60).
Згідно змісту вищевказаного акту перевірки відповідачем встановлено, що у відповідності до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрінфо", основними видами його діяльності є: рекламні агенства, посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації, спеціалізована діяльність із дизайну, діяльність агенств працевлаштування, інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами, видання газет, видання журналів і періодичних видань. По штату в товаристві працює тільки дві особи - директор та головний бухгалтер.
Позивачем констатовано, що в порушення вимог чинного законодавства адміністрацією ТзОВ "Центрінфо" протягом 2017 року та січня, лютого, березня 2018 року укладались цивільно-правові угоди, які мають ознаки трудових договорів. Зокрема зазначено, що протягом першого кварталу 2017 року Товариством укладено 472 цивільно-правові угоди, протягом другого кварталу 2017 року було укладено 445 цивільно-правових угод, протягом третього кварталу 2017 року 473 цивільно-правові угоди, протягом четвертого кварталу 493 цивільно-правові угоди.
Під час здійснення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрінфо" інспектором Управління Держпраці в Івано-Франківській області констатовано, що директором ТзОВ "Центрінфо" допущено до роботи 2-х осіб без належного оформлення із ними трудових відносин.
Позивачем зазначено, що в даній цивільно-правовій угоді вбачається системність через те, що дана угода укладена строком на шість місяців, а не на виконання певної роботи, містить загальні неконкретні відомості про виконувану роботу. Немає конкретно визначеного результату роботи, обсягу, місця, терміну і вартості виконуваних робіт.
Керуючись пунктом 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року, інспектором праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області видано припис про усунення виявлених порушень за № ІФ-585/347-АВ/П від 04.04.2018 року, встановивши у ньому строк на їх усунення до 14.04.2018 року (а.с.61).
На вказаний припис позивачем 13.04.2018 року подана скарга, яка залишена без задоволення, згідно листа відповідача за № 04-13/15-10/2804 від 26.04.2018 року (а.с.96-102).
На підставі вказаного акта інспекційного відвідування від 04.04.2018 року уповноваженими посадовими особами Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області прийнято постанову про накладення штрафу за № ІФ585/347/АВ/П/ТД-ФС, якою застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрінфо" відповідальність, передбачену абзацом 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України - штраф в розмірі 223380 гривень (а.с.66).
Не погодившись із вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України за №96 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі Положення).
Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (пункт 1 Положення).
Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 2 Положення).
Відповідно до пункту 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Наказом Міністерства соціальної політики України за №390 від 02.07.2012 затверджено Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів та форму акта перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування.
Міністерством соціальної політики України видано наказ "Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів" за №1338 від 18.08.2017, яким затверджено форму акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю.
Постановою Кабінету Міністрів України за №295 від 26.04.2017 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок).
Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - обєкт відвідування) (пункт 1).
Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів (пункт 2).
Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Згідно з пунктом 19 Порядку за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником обєкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в обєкта відвідування (пункт 20).
Відповідно до пункту 21 Положення якщо обєкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невідємною частиною. Зауваження можуть бути подані обєктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Згідно з пунктом 26 Положення у разі відмови керівника чи уповноваженого представника обєкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках.
Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються обєкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.
Обєкт відвідування зобовязаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.
У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається обєкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Кодекс законів про працю України визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.
Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (частина 1 статті 1).
Відповідно до статті 4 Кодексу законів про працю України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Вирішуючи заявлені позовні вимоги про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ІФ585/347/АВ/П/ТД-ФС, суд встановив, що висновками акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, встановлено порушення позивачем вимог частини 1 статті 24 КЗпП України.
Відповідно до частини 1 статті 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок повідомлення Державній фіскальній службі та територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17.06.2015 №413. Зокрема, даною Постановою визначено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи ФОП-СГД до територіальних органів ДФС за місцем обліку їх як платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.
Визначаючи зміст допущеного порушення та кваліфікуючи його, як порушення вимог частини 1 статті 24 КЗпП України, відповідач виходив з наявності факту укладення між позивачем та фізичними особами цивільно-правових угод, які за своїми ознаками носять зміст трудових.
Проте, суд не може погодитись із такими висновками відповідача з огляду на таке.
Зміст поняття трудового договору викладено у статті 21 Кодексу законів про працю України, згідно якої трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Загальне визначення цивільно-правової угоди наведено у статті 626 Цивільно кодексу України, зокрема це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Таким чином, правова природа трудової угоди передбачає насамперед дотримання внутрішнього трудового розпорядку. Це означає, зокрема, що робочий час встановлюється не особою, яка за угодою має виконувати роботу, а роботодавцем. Працівнику гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо, до трудової книжки вноситься відповідний запис.
Мета укладання трудового договору - організація процесу праці. Відповідно, предметом є сам процес праці, тобто виконання певної роботи (певних трудових функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. За цивільно-правовою угодою процес організації праці залишається за його межами, метою угоди є отримання певного матеріального результату.
Відповідно до вимог трудового договору роботодавець зобовязаний регулярно виплачувати заробітну плату за виконану роботу в установлені для її виплати строки, а її розмір не може бути нижче за мінімальну заробітну плату. Водночас за цивільно-правовою угодою оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформлюють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Угодою також може бути передбачено попередню або поетапну оплату.
На переконання суду, наведені відмінності правової природи трудової та цивільно-правової угоди, поряд із наявністю ряду інших відмінностей, в достатній мірі надають можливість суду дійти обґрунтованих висновків про те, що між позивачем та громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладалися саме цивільно-правові угоди без жодних ознак неофіційного працевлаштування.
Так, поряд із викладеними в акті перевірки фактичними обставинами, які жодною стороною не заперечуються, в судовому засіданні встановлено, що директором видавалися довідки про доходи (форма, затверджена Наказом міністерства праці та соціальної політики України від 27.08.2004 року за № 192) громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за період 2017-2018 років. При цьому, суд погоджується з позицією позивача, що така форма довідки не може свідчити виключно про факт офіційного працевлаштування, оскільки є єдиною визначеною законодавством України формою відображення доходу фізичної особи, у тому числі і за цивільно-правовими угодами (а.с. 171, 180).
Окрім того, встановлено, що між ТзОВ "Центрінфо" та громадянами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за період 2017-2018 років підписувалися акти прийому передачі виконаних робіт (а.с. 174-179, 182-184) за якими вказані громадяни отримували кошти, про розмір і факт отримання яких відображено у відомостях на виплату грошей за 2018 рік (а.с. 104-148). Звіти про нарахування податку з доходів фізичних осіб та військового збору за 2018 рік Товариством подавалися до органів ДФС України (а.с.149-170).
Допитана в судовому засіданні, як свідок, громадянка ОСОБА_3 під присягою засвідчила суду проте що, в період 2017 -2018 років дійсно підписувала з ТзОВ "Центрінфо" цивільно-правові угоди на виконання робіт із розповсюдження рекламної продукції. Будучи одинокою матір'ю та маючи постійну потребу у коштах, вона періодично звертається до такого джерела доходів, оскільки така робота дає їй багато вільного часу без будь-яких обмежень. Робота полягала в одержанні у офісі Товариства певного об'єму рекламної друкованої продукції та її розповсюджені між громадянами, що вона і робила, роздаючи її по дорозі додому та розносячи по поштових скриньках. По мірі її виконання, як правило, в кінці місяця підписувались акти виконаних робіт. Кошти одержувала не регулярно, проте в повному об'ємі, про що розписувалась у щомісячних відомостях про виплату грошей.
З урахуванням викладеного, в ході розгляду справи, судом здобуто достатньо належних та допустимих доказів, які обґрунтовано свідчать про відсутність у відповідача підстав для констатації наявності у діях позивача обставин фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), що має наслідком відповідальність за порушення законодавства про працю, визначену абзацом 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.
За таких обставин позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення, а постанову про накладення штрафу за № ІФ 585/347/АВ/П/ТД-ФС від 26.04.2018 року визнати протиправною та скасувати.
Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області підлягає до стягнення сплачений ним судовий збір у розмірі 1762 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрінфо" задоволити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області Державної служби України з питань праці про накладення штрафу у розмірі 223 380 (двісті двадцять три тисячі триста вісімдесят) гривень за № ІФ 585/347/АВ/II/ТД-ФС від 26.04.2018 року.
Стягнути з відповідача - Управління Держпраці в Івано-Франківській області Державної служби України з питань праці (код ЄДРПОУ - 39784625), за рахунок бюджетних асигнувань, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрінфо" (код ЄДРПОУ - 39396497) судовий збір, у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю (, вул. Незалежності 67, офіс 21, м. Івано-Франківськ, 76018);

Управління Держпраці в Івано-Франківській області Державної служби України з питань праці (код ЄДРПОУ - 39784625, вул. Незалежності 67, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Панікар І.В.

Рішення складене в повному обсязі 18 грудня 2018 р.