Справа № 815/2404/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 грудня 2018 року

Київ

справа №815/2404/18

адміністративне провадження №К/9901/68225/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів -Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2018 та постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 у справі №815/2404/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держспоживслужби в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держспоживслужби в Одеській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачу відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку та зобов'язати відповідача надати позивачу відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку з дня прийняття рішення судом до 03.07.2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2018 відмовлено у задоволені позовних вимог.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 змінено рішення суду першої інстанції. Виключено із мотивувальної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2018 року мотивувальної частини положення, в яких надається правова оцінка відповідним рішенням відповідача щодо відмови у наданні відпустки ОСОБА_2 В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2018 у справі № 815/2404/18 залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі позивач, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п'ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що подана ним касаційна скарга становить значний суспільний інтерес.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "в" пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки предмет спору не містить обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії суспільно чи винятково значимих.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2018 та постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 у справі №815/2404/18.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Л. Желтобрюх

Судді О. В. Білоус

Т.Г. Стрелець