Справа № 826/7100/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7100/18 Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року (м. Київ, дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника Генерального прокурора України Столярчука Юрія Васильовича про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до заступника Генерального прокурора України Столярчука Юрія Васильовича, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача, які полягають у висуненні органу місцевої влади вимоги щодо вчинення певних дій, а саме: вирішення питання про скасування низки актів ненормативного характеру, шляхом підписання та надіслання Київському міському голові Кличку В.В. листа від 15.11.2016 №17/1/5-34844-16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2018 позовну заяву ОСОБА_2 повернуто.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що у позовній заяві крім адреси місця реєстрації було вказано адресу для листування: АДРЕСА_2, Адвокатське об'єднання «ІНФОРМАЦІЯ_1», однак ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.05.2018 на цю адресу позивачу не надсилалась.

При цьому, строк усунення недоліків позовної заяви обчислюється саме з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до частини другої статті 169 КАС України, а не з дня розміщення відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що оскільки адміністративний позов було підписано безпосередньо позивачем та будь-які документи про його представництво Адвокатським об'єднанням «ІНФОРМАЦІЯ_1» надано не було, тому суд першої інстанції правильно надіслав ухвалу про залишення позову без руху від 08.05.2018 особисто позивача за адресою його місця проживання (реєстрації).

Крім того, позивач у період з 21.05.2018 - з дня оприлюднення ухвали суду в Єдиному реєстрі судових рішень до 12.09.2018 мав достатньо часу для ознайомлення з нею в такому реєстрі.

В судове засідання 19.12.2018 з'явився представник Генеральної прокуратури. Позивач чи його представник у судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили, клопотань про перенесення розгляду справи не подавали.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню.

Згідно ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як свідчать матеріали справи, у травні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача, які полягають у висуненні органу місцевої влади вимоги щодо вчинення певних дій, а саме: вирішення питання про скасування низки актів ненормативного характеру, шляхом підписання та надіслання Київському міському голові Кличку В.В. листа від 15.11.2016 №17/1/5-34844-16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду (а.с. 1).

Крім того, ухвалою встановлено десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Вказана ухвала надіслана позивачу на адресу: АДРЕСА_1, яка була вказана позивачем у позовній заяві, однак повернута на адресу суду 08.08.2018 «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 17-18).

Оскільки позивачем не було усунуто недоліки в позовній заяві, визначені ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2018 року, ухвалою суду від 12 вересня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу (а.с. 14).

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки надіслана на адресу позивача рекомендованим листом копія ухвали про залишення позовної заяви без руху була повернута до суду разом поштовим відправленням з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання», та така ухвала розміщена в Єдиному державної реєстрі судових рішень, а станом на 12.09.2018 позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, тому наявні підстави для її повернення.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини п'ятої ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною шостою статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За правилами частини першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п.1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Колегія суддів звертає увагу, що повертаючи позовну заяву, судом першої інстанції не було враховано наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у позовній заяві було зазначено як адресу місця реєстрації: АДРЕСА_1, так і адресу для листування: АДРЕСА_2, Адвокатське об'єднання «ІНФОРМАЦІЯ_1». Так само і в резолютивній частині позовної заяви зазначене прохання повідомляти представника за адресою листування.

Однак, судом першої інстанції копію ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.05.2018 про залишення позовної заяви без руху направлено лише на адресу місця реєстрації позивача: АДРЕСА_1, та у подальшому такий лист було повернуто до суду «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 17-18).

При цьому, жодних дій щодо надсилання позивачу ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.05.2018 про залишення позовної заяви без руху на його поштову адресу: АДРЕСА_2, Адвокатське об'єднання «ІНФОРМАЦІЯ_1» або повідомлення його засобами електронної пошти або його адвоката за номером телефону, вказаним у позовній заяві судом першої інстанції проведено не було.

Посилання Генеральної прокурори України на те, що оскільки позов підписано безпосередньо ОСОБА_2 та будь-які документи про його представництво Адвокатським об'єднанням «ІНФОРМАЦІЯ_1» у матеріалах справи відсутні, тому суд першої інстанції надіслав лише на адресу місця проживання (реєстрації) позивача а не на адресу такого адвокатського об'єднання, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки надання договору про надання правової допомоги або ордеру адвокатом або адвокатським об'єднанням не є обов'язковим для здійснення лише листування на поштову адресу, яка зазначена у позові.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції не було вчинено всі можливі та необхідні дії для вручення позивачу ухвали про залишення без руху його адміністративного позову, тому позивач був позбавлений права у строк, встановлений в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2018 року, надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.

При цьому, твердження суду першої інстанції про розміщення ухвали про без руху в Єдиному державному реєстрі судових рішень колегія суддів відхиляє, оскільки знайомитись з судовими рішеннями у Єдиному державному реєстрі судових рішень є правом, а не обов'язком учасників судового процесу.

Отже, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви не відповідає правильному застосуванню норм процесуального права.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви, що свідчить про необхідність скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 320, 321, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 22.12.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна