Справа № 308/13349/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/4196/18

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_1 Гамбія ОСОБА_2 (MENDY JAMES) на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2018 року (рішення ухвалене о 14:33 у м. Ужгород судом у складі головуючого судді Віраг Е.М.) у справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до громадянина ОСОБА_1 Гамбія ОСОБА_2 (MENDY JAMES), про продовження тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_1 Гамбія ОСОБА_2 (MENDY JAMES), про продовження тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 23 травня 2018 року Ужгородський міськрайонним судом у справі №303/5619/18 винесено рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою ідентифікації громадянина ОСОБА_1 Гамбія ОСОБА_2 (MENDY JAMES), ІНФОРМАЦІЯ_1. На виконання вказаного рішення суду, іноземця 24 травня 2018 поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. З метою ідентифікації особи відповідача - громадянина ОСОБА_1 Гамбія ОСОБА_2 (MENDY JAMES), 10.12.1985, Головним управлінням ДМС України в Закарпатській області надіслано листи від 07.06.2018 року №2101.4-6942/21.2-18 та від 25.10.2018 року №2101.4-14819/21-18 до департаменту консульської служби МЗС України. У відповідь на вище вказані листи Головним управлінням отримано відповідь МЗС України від 02.11.2018 № 71/ВКЗ/6111-500-82774 згідно якого вбачається, що МЗС України, звернулося до консульського підрозділу посольства України в РФ , для подальшого звернення консульського підрозділу до Посольства ОСОБА_1 Гамбія в Російській Федерації щодо ідентифікації відповідача. Таким чином, у звязку з тим, що станом на момент подачі даного позову від Посольства ОСОБА_1 Гамбія відповіді не надходило, громадянин ОСОБА_1 Гамбія ОСОБА_3 (MENDY JAMES), 10.12.1985 залишається не ідентифікований - у звязку з чим виникла необхідність продовжити термін перебування іноземця строком на 6 місяців для завершення процедури його ідентифікації та забезпечення примусового видворення. Просила позов задоволити.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2018 року адміністративний позов задоволено. Продовжено строк затримання громадянина ОСОБА_1 Гамбія ОСОБА_2 (MENDY JAMES), який перебуває у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, який знаходиться за адресою: 45213, Волинська область, Ківерцівський район, с.Журавичі, вул. Перемоги, 27, - на строк до шести місяців.

Рішення суду першої інстанції оскаржиd громадянина ОСОБА_1 Гамбія ОСОБА_2 (MENDY JAMES). Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов залишити без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити частково з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив виключно з того, що позивачем було вжито заходів, що необхідні для ідентифікації іноземця або особи без громадянства для забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) та доведено необхідність продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства, оскільки на даний час органом, за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, не отримано відомостей від компетентних органів, що надають можливість ідентифікувати особу затриманого.

Проте судова колегія апеляційного суду не погоджується з даним висновком з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 23 травня 2018 року Ужгородський міськрайонним судом у справі №303/5619/18 винесено рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою ідентифікації громадянина ОСОБА_1 Гамбія ОСОБА_2 (MENDY JAMES), ІНФОРМАЦІЯ_1.

24 травня 2018 року на виконання вказаного рішення суду, іноземця поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

З метою ідентифікації особи відповідача - громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_4 (MENDY JAMES), 10.12.1985, Головним управлінням ДМС України в Закарпатській області надіслано листи від 07.06.2018 року №2101.4-6942/21.2-18 та від 25.10.2018 року №2101.4-14819/21-18 до департаменту консульської служби МЗС України.

У відповідь на вище вказані листи Головним управлінням отримано відповідь МЗС України від 02.11.2018 № 71/ВКЗ/6111-500-82774 згідно якого вбачається, що МЗС України, звернулося до консульського підрозділу посольства України в РФ, для подальшого звернення консульського підрозділу до Посольства ОСОБА_1 Гамбія в Російській Федерації щодо ідентифікації відповідача.

Станом на 22.11.2018 року від Посольства ОСОБА_1 Гамбія відповіді не надходило, громадянин ОСОБА_1 Гамбія ОСОБА_3 (MENDY JAMES), 10.12.1985 залишається не ідентифікований у звязку з чим наявна необхідність продовжити термін перебування іноземця строком на 6 місяців для завершення процедури його ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Наведені обставини підтверджуються актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 24.05.2018 року, листами ГУДМС України в Закарпатській області від 07.06.2018, 25.10.2018, листом МЗС України від 02.11.2018, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2018 року.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Частиною четвертою статті 30 вказаного Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Аналогічні положення викладені в пункті 12 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частин одинадцятої-тринадцятої статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою спільним Наказом МВС України, Адміністрації ДПС України, Служби безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012 (далі - Інструкція) регламентовано порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Згідно пункту 2.7 Інструкції у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу).

У разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Судова колегія апеляційного суду звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази направлення через Департамент консульської служби МЗС України повторних запитів до компетентних органів країни походження відповідача щодо його ідентифікації.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про наявність визначених п. 13 ст.289 КАС України умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства та забезпечити примусове видворення, які в розумінні п.11 ст.289 КАС України є підставою для продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до частини 2 ст. 6, частин 1, 2 ст.7 КАС України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Зокрема частиною 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: «f») законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Аналізуючи наведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для продовження строку затримання громадянина ОСОБА_1 Гамбія ОСОБА_2 (MENDY JAMES), оскільки очевидні ознаки неналежного вжиття дій або заходів для ідентифікації іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи ухвалив рішення, врахувавши лише доводи позивача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_1 Гамбія ОСОБА_2 (MENDY JAMES) задоволити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2018 року у справі № 308/13349/18 скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволені позовних вимог Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 26.12.2018 року