Справа № 227/3658/18
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 р. Справа№227/3658/18

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 85000, АДРЕСА_1), звернувся до суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради (ідентифікаційний код 25954002, 85000, Донецька обл., м. Добропілля, пр. Шевченка, буд. 15). Просив визнати дії відповідача протиправними, зобов'язати вчинити певні дії.

16 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26 жовтня 2018 року ухвалою суду за клопотанням позивача призначено підготовче засідання.

27 листопада 2018 року ухвалою суду відкладено розгляд справи на 17 грудня 2018 року.

17 грудня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 19 грудня 2018 року.

У призначений час сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Щодо позиції відповідача та заперечень відповідача.

У позовній заяві позивач зазначає, що перебуває на обліку управління соціального захисту населення Добропільської міської ради як отримувач щомісячної грошової допомоги на догляд за одиноким громадянином та 14 червня 2018 року звернувся до відповідача щодо отримання відповідної допомоги. Проте, листом від 16.07.2018 року № 04-3600/01-16 відповідачем повідомлено про відмову у призначенні допомоги, оскільки сукупний дохід його родини перевищує встановлені норми. Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування вимог позовної заяви, позивач зауважив суду, що сукупний дохід його родини з грудня 2017 року по 31 травня 2018 року взятий відповідачем при розрахунку без відрахування 19,5 % податку на доходи фізичних осіб, що на думку позивача, є порушенням законодавства України.

Відповідач заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Так, у наданому на адресу суду відзиві відповідач зазначив, що оскільки середньомісячний сукупний дохід сім'ї перевищив прожитковий мінімум сім'ї позивача на допомогу на догляд він не має.

19 грудня 2018 року відповідачем на адресу суду надані додаткові пояснення по справі щодо яких доводи позивача, що управління врахувало до сукупного доходу сім'ї нараховану суму заробітної плати, ніж фактично отриману є помилковими з огляду на те, що згідно із затвердженою Методикою обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, яка призначена для обчислення сукупного доходу сімей (одержувачів) для всіх видів соціальної допомоги і застосовується при визначенні їх права на соціальну допомогу та розрахунку її розміру, враховується саме нарахована заробітна плата.

Також, відповідач пояснив, що управлінням у відповідності до вимог пункту 7.1 до сукупного доходу сім'ї позивача враховано вугілля, що надано сім'ї безоплатно на побутові потреби.

Щодо доводів позивача стосовного того, що до нього як до працюючого пенсіонера необхідно застосовувати прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідач, із посиланням на норми статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» заперечив, що при розрахунку прожиткового мінімуму сім'ї особи, які досягли пенсійного віку, враховуються як такі, що втратили працездатність.

Окрім того, відповідачем надані пояснення щодо врахування до сукупного доходу пенсії позивача, згідно яких норми пунктів 5,3 Методики передбачають, що при розрахунку сукупного доходу для призначення означеного виду соціальної допомоги також враховується розмір пенсії членів сім'ї.

Також, у наданих поясненнях відповідачем спростовувались доводи позивача щодо складу сім'ї, а саме, відповідачем зазначено, що при розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім'ї враховано склад сім'ї саме 3-чоловік, що відповідає вимогам пункту 5 Порядку.

Підсумовуючи, відповідач зауважив суду, що управління діяло в межах повноважень та згідно з вимогами чинного законодавства, що виключає задоволення вимог позивача.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем по справі, позивач є опікуном над недієздатною особою ОСОБА_3 (на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2011 року № 2-о-186/11, яка є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою МСЕК.

Відповідач - Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, що у цих правовідносинах реалізує державну політику з питань соціального забезпечення.

Судом встановлено, що позивач, з метою реалізації свого права на отримання допомоги як особі, що проживає разом з особою з інвалідністю ІІ групи звернувся до відповідача. Листом від 09 липня 2018 року позивач звернувся до відповідача щодо підстав відмови у призначенні відповідної допомоги.

Листом управління від 16 липня 2018 року вих. № 04-3606/01-16 позивача проінформовано, що оскільки сукупний дохід, що обраховано управлінням у сумі 19131,93 грн. перевищив прожитковий мінімум сім'ї на рівні 14985,00 грн., в призначенні допомоги йому відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сукупний дохід сім'ї позивача обраховано на підставі довідки Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 14.06.2018 щодо розміру пенсії за віком позивача за період грудень 2017 року - травень 2018 року на загальну суму 39007,50 грн., Довідки ДТЕК від 07.06.2018 року № 413 про доходи позивача (нараховану заробітну плату) за означений період на загальну суму 51383,41 грн., довідки Запорізького Національного університету від 12.06.2018 року № 17-61/185 про доходи ОСОБА_4, з якої вбачаться, що стипендія у запитуємий період не нараховувалась, довідки про доходи ОСОБА_5 про нарахування заробітної плати у зазначений період на загальну суму 24400,68 грн. у Центрі СПРД Добропільської міської ради.

Також, судом встановлено, що згідно довідки відділу реєстрації Добропільської міської ради про склад сім'ї до складу сім'ї, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_1 входять дружина ОСОБА_5. Згідно довідки про склад сім'ї, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: Сонячний 32/76, м. Добропілля. Відповідно до довідки паро реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_4 зареєстрований з 12.10.2017 року по теперішній час за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пархоменка, буд. 10.

Отже, як вбачається з позовної заяви та відзиву відповідача, спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача щодо обрахунку середньомісячного сукупного доходу сім'ї, перевищення якого стало підставою для відмови у призначенні позивачу допомоги на догляд за громадянином з інвалідністю І, ІІ групи, внаслідок психічного розладу (недієздатного).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2000 року № 1192 «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» затверджено Порядок надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею (далі - Порядок).

Згідно умов зазначеного Порядку щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею (далі - допомога на догляд) надається відповідно до статті 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» у грошовій формі. Призначення і виплата допомоги на догляд провадиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (далі - орган соціального захисту населення).

Відповідно до пункту 3 Порядку розмір допомоги на догляд розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім'ї та середньомісячним сукупним доходом сім'ї за попередні шість місяців, але не може бути більше, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць.

Допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за нею.

Розрахунок середньомісячного сукупного доходу сім'ї для призначення допомоги на догляд провадиться відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги.

До складу сім'ї особи, яка звертається за призначенням допомоги на догляд, включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені та підопічні діти цих осіб, а також діти до досягнення ними 23 років, які навчаються у закладах професійної (професійно-технічної) та вищої освіти з денною формою навчання і не мають власних сімей, незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I чи II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв'язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім'ї не включаються особи, визнані особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, які за висновком лікарської комісії медичного закладу потребують постійного стороннього догляду і не належать до зазначених членів сім'ї, та особи, які перебувають на повному державному утриманні.

Також, нормами пункту 6 Порядку визначено, що при визначенні середньомісячного сукупного доходу сім'ї органи, що призначають допомогу на догляд, мають право користуватися всіма офіційними джерелами, які містять інформацію про доходи громадян, у тому числі інформацією Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

Для нарахування допомоги на догляд можуть використовуватися відомості про доходи (списки, довідки, дані на технічних носіях інформації, інші дані, одержані від органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду, центрів зайнятості, інших підприємств, установ та організацій). Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п'яти календарних днів із дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням допомоги на догляд. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном.

Як встановлено судом раніше, для обчислення сукупного доходи сім'ї позивача були використані довідки про доходи надані підприємствами, установами, організаціями, у яких позивач та члени його сім'ї отримують відповідний дохід.

Спільним наказом від 15 листопада 2001 року № 486/202/524/455/3370 «Про затвердження Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги» затверджено відповідну методику (далі - Методика), яка призначена для обчислення сукупного доходу сімей (одержувачів) для всіх видів соціальної допомоги і застосовується при визначенні їх права на соціальну допомогу та розрахунку її розміру.

Відповідно до вимог пункту 5 Методики до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять:

5.1) нарахована заробітна плата, у тому числі за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі і вихідні дні та за роботу за сумісництвом; плата за роботу в колективному сільськогосподарському підприємстві; надбавки і доплати всіх видів; премії, установлені за системами оплати праці на підприємстві, в установі, організації, незалежно від періодичності і джерел їх виплати; відсоткові надбавки і щорічна винагорода з фонду матеріального заохочення за підсумками роботи за рік підприємства, установи чи організації. Премії і щорічні винагороди включаються до сукупного доходу на час їх нарахування, при цьому за рік ураховується не більше однієї винагороди за вислугу років;

5.2) інші грошові виплати, які мають систематичний характер (польове забезпечення, доплати за роз'їзний та рухомий характер роботи тощо, крім виплат на відрядження);

5.3) стипендії, пенсії, допомога (крім частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, частини допомоги при усиновленні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, допомоги на поховання, одноразової допомоги, яка надається відповідно до законодавства або за рішеннями органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємств, організацій незалежно від форм власності), допомога на навчання, безпосередньо отримана особою від підприємства, установи чи організації, за винятком коштів, отриманих на умовах позики чи кредитів та щомісячні компенсаційні виплати. При цьому до сукупного доходу не включається відповідна допомога, для призначення якої обчислюється сукупний дохід. При зверненні за призначенням декількох видів допомоги, розмір яких визначається з урахуванням сукупного доходу, до сукупного доходу сім'ї входять розміри призначених на дату звернення зазначених видів допомоги, крім допомоги, для призначення якої обчислюється сукупний дохід;

5.4) доходи від підприємницької діяльності та іншої незалежної професійної діяльності, у тому числі доходи адвокатів, приватних нотаріусів та від заняття літературною, художньою, музичною, артистичною та іншою творчою діяльністю. Доходи осіб, які займаються зазначеною діяльністю, визначаються на підставі даних державних податкових адміністрацій. За відсутності цих даних доходи фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, визначаються на підставі даних книги обліку доходів і витрат за встановленою формою;

5.5) усі види винагород, які виплачуються штатним (позаштатним) літературним працівникам, художникам, фотокореспондентам та іншим особам з фонду авторського гонорару, а також винагороди, які виплачуються за публічне виконання творів; при цьому розмір доходу визначається як середньомісячний розмір гонорару за рік, що передує зверненню за призначенням допомоги, з урахуванням коефіцієнта зростання середньомісячної номінальної заробітної плати працівників, зайнятих в економіці;

5.6) матеріальне забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття";

5.7) доходи від здавання житлового приміщення (будинку) або інших будов у найм або в оренду (на підставі довідок органів державних податкових адміністрацій);

5.8) натуральна оплата праці;

5.9) грошове забезпечення військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби;

5.10) суми, які виплачуються в порядку відшкодування шкоди, заподіяної працівникові за ушкодження його здоров'я, що пов'язане з виконанням ним трудових обов'язків;

5.11) заробіток учнів та студентів, які поєднують навчання з постійною роботою на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання;

5.12) суми, які виплачувалися за час вимушеного прогулу та суми за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника;

5.13) одержані аліменти;

5.14) фактичний заробіток осіб, які працювали у фізичних осіб. При цьому натуральна частина заробітної плати цих осіб також включається до їх сукупного доходу;

5.15) суми індексації грошових доходів населення та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати;

5.16) доходи від особистого селянського господарства, земельних ділянок, наданих для ведення городництва (садівництва), сінокосіння, випасання худоби, та земельної частки (паю), виділеної внаслідок розпаювання землі;

5.17) допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю;

5.18) доходи від продажу власної продукції тваринного походження;

5.19) доходи від продажу об'єктів нерухомого майна та транспортних засобів (за виключенням сум, які були використані на лікування або подолання наслідків надзвичайної ситуації у розмірі не менше 10 прожиткових мінімумів на одну особу з розрахунку на місяць, за умови документального підтвердження);

5.20) інші доходи, які підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства.

З аналізу зазначених норм законодавства, суд погоджує висновок відповідача, що чинним законодавством передбачено, що до сукупного доходу сім'ї для призначення відповідної допомоги враховується саме нараховані суми доходу (зарплати, пенсії, стипендії тощо). З цих же підстав, суд спростовує доводи позивача щодо неможливості включення сум нарахованої йому пенсії для обрахунку сукупного доходу сім'ї для призначення допомоги.

При цьому, суд зауважує, що надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог листи Державної фіскальної служби не спростовують зазначених висновків суду.

Окрім того, як вбачається із додаткових пояснень відповідача Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради враховано до сукупного доходу сім'ї вугілля, яке надано безоплатно на побутові потреби.

Згідно пункту 7.1 Методики до сукупного доходу було зараховано доходи, отримані в натуральній формі, за середніми (ринковими) споживчими цінами відповідного регіону, що були на період, за який вони одержані.

Згідно довідки про доходи Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» від 08.12.2017 року № 1080 доходи ОСОБА_1 за період з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року складається з нарахованої заробітної плати на загальну суму 45790,27 грн. та інші нарахування в натуральній формі (вугілля) на суму 12793,06 грн.

Тобто, при розрахунку сукупного доходу сім'ї для призначення допомоги на догляд за особою з інвалідністю І, II груп внаслідок психічного розладу, враховується нарахована заробітна плата та інші доходи, отримані в натуральній формі, а саме вугілля, яке надано безоплатно на побутові потреби та управлінням правомірно враховано суму 12793,06 грн. вугілля, яке надано безоплатно на побутові потреби для обчислення сукупного доходу.

Надаючи правову оцінку діям відповідача щодо розрахунку прожиткового мінімуму сім'ї, як особи, які втратили працездатність, слід зазначити, що нормами статті 1 Закону України від 20 січня 2018 року № 2249-VIII «Про прожитковий мінімум» до осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку.

Як встановлено судом та підтверджено наявними матеріалами справи, позивач є пенсіонером та перебуває на обліку Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії, тобто, у розумінні вищезазначеного Закону відноситься до осіб, які втратили працездатність.

Вирішуючи питання щодо правомірності виключення зі складу сім'ї позивача недієздатної особи, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 5 Порядку до складу сім'ї особи, яка звертається за призначенням допомоги на догляд, включаються: чоловік, дружина; рідні, усиновлені та підопічні діти цих осіб, а також діти до досягнення ними 23 років, які навчаються у вищих навчальних закладах І-ІV групи рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладах з денною формою навчання і не мають власних сімей, незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства І чи II групи або особами з інвалідністю І групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв'язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю перебувають у шлюбі але мають спільних дітей. До складу сім'ї не включаються особи, визнані особами з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, які за висновком лікарської комісії медичного закладу потребують постійного стороннього догляду і не належать до зазначених членів сім'ї, та особи, які перебувають на повному державному утриманні. Тобто, відповідачем правомірно враховано склад сім'ї позивача з 3-х чоловік (позивача, його дружину та сина) при розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Таким чином, суд не вбачає, що позивачем при обрахунку сукупного доходу сім'ї позивача допущені порушення вимог чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначена стаття визначає, як розподіляються обов'язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі, та передбачає активну роль суду у процесі доказування та спрямована на забезпечення повного з'ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Однак, презумпція винуватості не є абсолютною. Презумпція винуватості суб'єкта владних повноважень-відповідача означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів. Отож застосування принципу презумпції винуватості суб'єкта владних повноважень не обумовлює його автоматично програшного становища у справі та не звільняє суд від обов'язку ухвалити справедливе і правосудне судове рішення.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд не вбачає протиправності в діях відповідача, отже, вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 139 КАС України питання про розподіл судових витрат не розглядається.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кошкош О.О.