Справа № 240/4963/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Житомир

справа № 240/4963/18

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним і скасування рішення, зобов"язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просить:

- визнати протиправним і скасувати пункт 8 рішення Міністерства оборони України про призначення одноразової грошової допомоги, як особі звільненій з військової служби, у зв"язку із встановленням інвалідності 2 групи з 03.04.2013 внаслідок травми, пов"язаної із виконанням обов"язків військової служби в країнах де велися бойові дії, у розмірі меншому ніж встановлено п.2 Порядку №499 в сумі 14556,30 грн, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов"язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.08.2018 №80, з урахуванням висновків, викладених у абзацах 31-33 постанови Верховного Суду від 04.10.2018 у справі №583/3021/15-а;

- зобов"язати Міністерство оборони України виплатити недоплачену частину одноразової грошової допомоги, як особі звільненій з військової служби, у зв"язку із встановленням інвалідності 2 групи, з 03.04.2013 внаслідок травми, пов"язаної з виконання обов"язків військової служби в країнах де велися бойові дії, в сумі 44138,70грн, з урахуванням висновків, викладених у абзацах 31-33 постанови Верховного Суду від 04.10.2018 у справі №583/3021/15-а;

- визнати протиправним і скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.08.2018 №335 в частині виплати одноразової грошової допомоги, як особі звільненій з військової служби, у зв"язку із встановленням інвалідності 2 групи, з 03.04.2013 внаслідок травми, пов"язаної з виконанням обов"язків військової служби в країнах де велися бойові дії у розмірі меншому ніж встановлено п.2 Порядку №499 в сумі 14556,3 грн, з урахуванням висновків, викладених у абзацах 31-33 постанови Верховного Суду від 04.10.2018 у справі №583/3021/15-а;

- зобов"язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виплатити недоплачену частину одноразової грошової допомоги, як особі звільненій з військової служби, у зв"язку із встановленням інвалідності 2 групи, з 03.04.2013 внаслідок травми, пов"язаної з виконання обов"язків військової служби в країнах де велися бойові дії, в сумі 44138,7 грн з урахуванням висновків, викладених у абзацах 31-33 постанови Верховного Суду від 04.10.2018 у справі №583/3021/15-а.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив військову службу в Збройних Силах України і звільнений в запас з 21.08.2000. При цьому, військово-лікарською комісією 08.04.1999 встановлено, що травма отримана позивачем пов"язана з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. В подальшому, 09.04.2013 Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 позивачу встановлена друга група інвалідності, яка настала внаслідок травми, пов"язаної з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. Позивач вважає, що з 03.04.2013 набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до чинних, на момент встановлення другої групи інвалідності, норм права.

У зв"язку з відмовою відповідача у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги звертався до суду з позовом, за результатами розгляду якого постановою Солом"янського районного суду м.Києва від 30.11.2017 у справі №806/1533/16-а, позовні вимоги щодо зобов`язання Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як інваліду 2 групи з 03.04.2013, одноразову грошову допомогу у розмірі 30-місячного грошового забезпечення за останньою посадою на день встановлення інвалідності, задоволено. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018 вказану постанову залишено без змін.

Зазначає, що право на отримання одноразової грошової допомоги виникло з 03 квітня 2013 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28.05.2008 №499 (далі Порядок №499) (у редакції, станом на 03 квітня 2013 року) пунктом 2 якої, встановлено розмір одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності 2 групи внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення.

Позивач зазначає, що згідно з відомостями, вказаними в довідці Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 06.03.2018 №1299, визначено розмір його грошового забезпечення для обчислення пенсії на момент встановлення другої групи інвалідності в розмірі 1956,5 грн. Проте, згідно з витягом з оскаржуваного Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, йому було призначено одноразову грошову допомогу, як інваліду другої групи у розмірі 30- місячного грошового забезпечення в сумі 14566,3 грн, тобто не враховано довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій визначено розмір грошового забезпечення для призначення пенсії на момент встановлення другої групи інвалідності.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.11.2018 за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі, надіслав до суду відзив на позовну заяву від 14 листопада 2018 року за вхідним №22431/18, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначає, що рішенням розпорядника бюджетних коштів позивачу призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 30-місячного грошового забезпечення, в сумі 14556,30 грн. Здійснення виплати проведено ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу №335 від 14.08.2018, виданого на виконання рішення Міністерства оборони України. Також зазначає, що Житомирський обласний військовий комісаріат не уповноважений самостійно приймати рішення щодо виплати, відмови у виплаті, нарахуванні або зміні розміру одноразової грошової допомоги, а лише реалізує рішення, прийняті Міністерством оборони України.

Міністерство оборони України 16.11.2018 за вх.№22550/18 на електронну адресу суду надіслало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування правової позиції зазначає, що оскільки позивача з військової служби звільнено 21.08.2000, а другу групу інвалідності встановлено 03.04.2013, тобто після звільнення з військової служби, то грошове забезпечення для обчислення одноразової грошової допомоги необхідно визначити на день звільнення з військової служби, як це передбачено Порядком №499. Оскільки на день звільнення позивача з військової служби, його грошове забезпечення складало 485,21 грн, таким чином розмір одноразової грошової допомоги становить 14556,30 грн (485,21 грн х 30 = 14556,30 грн).

Також у прохальній частині відзиву на позовну заяву відповідач просить зупинити провадження у даній справі до вирішення Верховним Судом справи №806/5391/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України. Зазначає, що судове рішення у вказаній справі може вплинути на розгляд даної справи, тому згідно з положеннями ч.2 ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України просить суд зупинити провадження у даній справі до вирішення Верховним Судом справи №806/5391/15.

У визначений день та час, 16.11.2018, до суду прибув представник позивача, проте перед початком судового засідання, через канцелярію суду подав клопотання від 16.11.2018 про розгляд справи у порядку письмового провадження за вх.№22638/18.

Відповідачі у судове засідання 16.11.2018 своїх повноважних представників до суду не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Причини неявки своїх повноважних представників суду не повідомили.

Зважаючи на подане представником позивача клопотання, неявку у судове засідання представників відповідачів та керуючись приписами ч.9 ст.205 та ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з урахуванням положень ст.258 КАС України - не пізніше закінчення строків розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Щодо заявленого відповідачем - Міністерством оборони України клопотання про зупинення провадження у справі від 16.11.2018, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд зупиняє провадження у справі в разі, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Однак, суд зазначає, що судове рішення у справі №806/5391/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України набрало законної сили, а тому доводи клопотання відповідача про зупинення провадження даній справі суд вважає необгрунтованими, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при виконанні миротворчої місії у складі 60 окремого спеціального батальйону, який входив до складу багатонаціональних миротворчих сил в колишній Югославії, 12.06.1995 отримав травму грудного хребця (а.с.16).

Сторонами не заперечується, що старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку 21.08.2000.

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААБ №654576 від 09.04.2013 позивачу встановлена друга група інвалідності з 03.04.2013, яка настала внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби, в країнах, де велись бойові дії (а.с.4).

Відповідно до постанови Солом"янського районного суду м.Києва від 30.11.2017 у справі №806/1533/16-а, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року, позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України задоволено: визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової допомоги, як інваліду 2 групи з 03.04.2013 внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №55; зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як інваліду 2 групи з 03.04.2013 внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 30-місячного грошового забезпечення за останньою посадою на день встановлення інвалідності (а.с.19-26, 27-31).

На виконання вказаного судового рішення позивач 08.05.2018 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просить виплатити одноразову грошову допомогу у зв"язку з встановленням з 03.04.2013 другої групи інвалідності, внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби з урахуванням грошового забезпечення на день встановлення інвалідності, яка в подальшому, з пакетом документів, була скерована до Міністерства оборони України для прийняття рішення (а.с.32).

Позивачем до заяви від 08.05.2018 надано до ІНФОРМАЦІЯ_1 : довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 06.03.2013 №1299, якою визначено розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , для розрахунку пенсії станом на 01.03.2018, у розмірі 1956,5 грн (а.с.33).

За результатами розгляду поданих документів, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення від 03.08.2018 №80, оформлене протоколом засідання комісії.

Відповідно до п.8 рішення від 03.08.2018 №80, на виконання постанови Солом"янського районного суду м.Києва від 30.11.2017, призначено одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , якого 20.08.2000 звільнено з військової служби та 03.04.2013 під час первинного огляду медико-соціальною експертною комісією визнано інвалідом другої групи внаслідок поранення, пов"язаного з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, у розмірі 30-місячного грошового забезпечення в сумі 14556,30 грн (а.с.34).

Відповідно до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №335 від 14.08.2018 "Про виплату грошової допомоги" наказано перерахувати ОСОБА_1 кошти, отримані для виплати одноразової грошової допомоги, в сумі 14556,30 грн (а.с.35).

Позивач не заперечує, що отримав одноразову грошову допомогу у розмірі 14556,30 грн, однак вважає, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 30-місячного грошового забезпечення за останньою посадою на день встановлення інвалідності, тобто в розмірі 58695 грн (1956,5 грн х 30 = 58695 грн).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

03 квітня 2013 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов"язаної з виконанням обов"язків військового служби, в країнах де велись бойові дії та набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28.05.2008 №499.

Абзацом 7 пп. 2 п. 2 зазначеного Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499. (в редакції, чинній на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) передбачено, що одноразова грошова допомога військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, зокрема інвалідам II групи, виплачується у розмірі 30-місячного грошового забезпечення.

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) у разі поранення (контузії) травми або каліцтва, заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (в редакції, чинні на момент встановлення другої гурпи інвалідності) (далі - Порядок №499).

Пунктами 3 та 7 Порядку №499 передбачено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військкомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності: копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Абзацом 5 п.п.4 п.2 Порядку №499 передбачено, що грошове забезпечення визначається для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а для звільнених з військової служби - на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки поширення дії Порядку №499 від 28.05.2008 на правовідносини, щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, внаслідок встановлення другої групи інвалідності з 03.04.2013 вже вирішено під час розгляду справи № 806/1533/16-а, судове рішення у якій набрало законної сили, тому зазначені обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи, згідно з положеннями ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд приходить до висновку, що доводи відповідача - Міністерства оборони України є безпідставними, оскільки отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" діюче законодавство пов`язує не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому тієї чи іншої групи інвалідності, що впливає на розмір такої допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.10.2018 у справі №583/3021/15-а, від 23.11.2018 у справі №295/3869/17.

З огляду на викладене, Міністерству оборони України при прийнятті рішення, оформленого протоколом комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.08.2018 №80, в частині визначення розміру одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв"язку з встановленням йому з 03.04.2013 другої групи інвалідності внаслідок травми, пов"язаної з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії в розмірі 30-місячного грошового забезпечення, необхідно було виходити із розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на момент встановлення позивачу інвалідності - 03.04.2013.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що п.8 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.08.2018 №8, в частині визначення позивачу розміру одноразової грошової допомоги в сумі 14556,30 грн, є протиправним та підлягає скасуванню.

Застосовуючи механізм захисту порушеного права та його ефективного відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 245 КАС України суд вважає за необхідне зобов"язати Міністерство оборони України прийняти нове рішення в частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи внаслідок отриманої травми, пов"язаної з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, обрахованої виходячи з розміру грошового забезпечення визначеного на дату встановлення інвалідності - 03.04.2013, з урахуванням раніше виплачених коштів.

Відповідно до п.4.10 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530 Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України.

Розпорядники коштів другого ступеня доводять ці рішення до командирів військових частин і здійснюють переказ коштів на реєстраційні рахунки військових частин, які через них фінансуються.

Тобто прийняття рішень про виплату ти відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є компетенцією Міністерства оборони України, Департаменту фінансів Міністерства оборони України, на Житомирський обласний військовий комісаріат покладено лише обов"язок щодо виплати такої допомоги та реалізація рішення головного розпорядника коштів.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що задоволення позовних вимог в частині скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.08.2018 №335 означатиме скасування виплати позивачу одноразової грошової допомоги, яка вже нарахована, виплачена та отримана позивачем в розмірі 14556,30 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягають задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до ч.5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 139, 205, 229, 242-246, 250, 255, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (Повітрофлотський пр-т, буд.6, м.Київ, 03168, ) та Житомирського обласного військового комісаріату ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов"язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п.8 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.08.2018 №80, в частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи, внаслідок поранення, пов"язаного з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, у сумі 14556,30 грн.

Зобов"язати Міністерство оборони України прийняти нове рішення в частині призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи, внаслідок поранення, пов"язаного з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, у розмірі, обрахованому виходячи із розміру грошового забезпечення, визначеного на дату встановлення інвалідності, а саме 03.04.2013, з урахуванням раніше виплачених коштів.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі: 26 грудня 2018 року

Суддя А.В. Горовенко