Справа № 440/3727/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 440/3727/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, скасування рішення Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (по Новосанжарському району) від 11 липня 2018 року № 29, зобов'язання зарахувати до страхового стажу період роботи в Розівській восьмирічній школі Донецької області на посаді учителя російської мови та літератури з 16 серпня 1982 року по 15 серпня 1985 року та здійснити перерахунок пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова в зарахуванні періоду роботи з 16 серпня 1982 року по 15 серпня 1985 року до загального трудового стажу ОСОБА_1 зумовлена наявністю виправлення у трудовій книжці запису про дату наказу про звільнення позивача з Розівської восьмирічної школи Донецької області. Позивач вважає таку відмову протиправною, просить скасувати рішення Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (по Новосанжарському району) № 29 від 11 липня 2018 року та зобов'язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу період роботи в Розівській восьмирічній школі Донецької області на посаді учителя російської мови та літератури з 16 серпня 1982 року по 15 серпня 1985 року та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням цього стажу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

У відзиві на позов від 12 листопада 2018 року /а.с. 44-46/ відповідач зазначив, що наявність виправлень (закреслень) у трудовій книжці позивача, а також неможливість надання уточнюючої довідки для підтвердження періоду його роботи в Розівській восьмирічній школі Донецької області через місцезнаходження закладу освіти, в якому здобула спірний страховий стаж гр. ОСОБА_1, унеможливлюють врахування періоду роботи останньої з 16 серпня 1982 року по 15 серпня 1985 року для здійснення перерахунку пенсії.

15 листопада 2018 року судом отримано відповідь позивача на відзив, у якому гр. ОСОБА_1 наполягала на задоволенні позовних вимог, зазначаючи про те, що наявність виправлень в трудовій книжці не може вважатись належною підставою для виключення з її страхового стажу, який впливає на розмір пенсії, періоду роботи з 16 серпня 1982 року по 15 серпня 1985 року.

Ухвалою від 18 грудня 2018 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач та його представник, будучи завчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Згідно з частиною дев'ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд 27 грудня 2018 року перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали позовної заяви, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кобеляцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 11 травня 2018 року /а.с. 49/.

06 липня 2018 року позивач звернулась до Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії, у якій наполягала на зарахуванні до свого страхового стажу періоду роботи в Розівській восьмирічній школі Донецької області на посаді учителя російської мови та літератури з 16 серпня 1982 року по 15 серпня 1985 року, який не враховано відповідачем під час призначення пенсії /а.с. 82/.

Рішенням Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 29 від 11 липня 2018 року позивачу відмовлено в задоволені її заяви з підстав наявності виправлень у трудовій книжці та неможливості підтвердження спірного періоду уточнюючою довідкою /а.с. 10-11/.

Заперечуючи правомірність такого рішення відповідача гр. ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII.

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України (стаття 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

Відповідно до частин першої, третьої статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За змістом пунктів 2-3 Порядку № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вищевказаного дає підстави вважати, що довідки мають надаватися у разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає їх право на пенсію.

Разом із тим, відомості про роботу позивача підтверджуються трудовою книжкою, що ведеться з 23 серпня 1977 року /а.с. 25/.

Так, записом № 6 трудової книжки серії БТ-І № 0847940 підтверджено, що з 16 серпня 1982 року гр. ОСОБА_1 призначена вчителем російської мови та літератури Розівської восьмирічної школи Донецької області на підставі наказу № 119 від 17 серпня 1982 року. Записом № 7 від 15 серпня 1985 року зазначеної трудової книжки підтверджено, що на підставі наказу № 46-к від 20 червня 1985 року позивача звільнено з посади вчителя російської мови та літератури Розівської восьмирічної школи Донецької області.

Таким чином, трудовою книжкою, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, підтверджено, що гр. ОСОБА_1 період з 16 серпня 1982 року по 15 серпня 1985 рік працювала вчителем російської мови та літератури Розівської восьмирічної школи Донецької області.

Судом встановлено та підтверджено у відзиві на позов, що єдиною підставою для відмови в зарахуванні до трудового стажу позивача періоду роботи в Розівській восьмирічній школі Донецької області з 16 серпня 1982 року по 15 серпня 1985 рік є наявність виправлення, вчиненого у формі закреслення, в записі № 7 трудової книжки БТ-І № 0847940 щодо дати звільнення ОСОБА_1

Згідно пункту 2.3 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженої Наказом Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, усі записи в трудовий книжці про приймання на роботу, перекладі на іншу постійну роботу або звільненні, а також про нагородження й заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи здійснюються арабськими цифрами (число й місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнято на роботу 5 січня 1984 р., у графові 2 трудовий книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується: "1984.05.01", у трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.: "05.01.84". Записи проводяться акуратно, пір'яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольори..

Пунктом 2.9 вищевказаної Інструкції зазначено, що у розділах "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслювання раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. За необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний. Прийнятий за такою-то професією (посадою)" і в графі 4 повторюється дата й номер наказу (розпорядження) адміністрації, запис якого неправильно відображений в трудовій книжці. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення й переведення на іншу постійну роботу у випадку незаконного звільнення або переведення, встановленого органом з розгляду трудових спорів, і поновлення на попередній роботі або зміна формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за № таким-то недійсний, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за № таким-то недійсний, звільнений..." і вказується нове формулювання. У графі 4 у цьому випадку робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміні формулювання причини звільнення.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1, запис № 7 містить виправлення щодо дати звільнення позивача з посади вчителя російської мови та літератури Розівської восьмирічної школи Донецької області шляхом закреслення дати "22 06 1985" та зазначенням в наступному рядку дати "15 08 1985". Крім того, виправлений запис застережно підписом директора та печаткою Розівської восьмирічної школи Донецької області.

Суд погоджується з доводами відповідача, що внесення виправлень до трудової книжки позивача та їх застереження у спосіб, здійснений Розівською восьмирічною школою Донецької області, суперечить вимогам Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженої Наказом Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, разом із тим, таке виправлення є порушенням порядку ведення трудової книжки, допущене посадовою особою, уповноваженою на її заповнення.

Разом із тим, листом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області № 5148/02 від 23 лютого 2018 року, складеним за результатами розгляду звернення гр. ОСОБА_1 підтверджено, що Розівська восьмирічна школа Донецької області розташована на території, яка наразі не контролюється українською владою, що унеможливлює отримання позивачем уточнюючої довідки на підтвердження періоду її роботи в зазначеній школі на посаді вчителя російської мови та літератури /а.с. 32/.

Так само вищевказані обставини виключають можливість отримання відповідачем уточнюючої довідки щодо стажу роботи позивача упродовж спірного періоду інформації шляхом направлення запиту в межах повноважень, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2 Порядку № 637 передбачено, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Вказані положення деталізовано у пунктах 17, 18 Порядку № 637, відповідно до яких за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

З наданих в судовому засіданні пояснень позивача встановлено, що оскільки смт. Розівка Тельмановського району віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, отримання показань свідків щодо підтвердження трудового стажу позивача є неможливим.

Відтак, єдиним документом, який підтверджує страховий стаж позивача упродовж періоду з 16 серпня 1982 року по 15 серпня 1985 року, є трудова книжка, яка містить виправлення дати звільнення позивача у спосіб, що суперечить вимогам Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженої Наказом Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162.

Разом із тим, суд переконаний, що реалізація соціальних прав позивача, зокрема, на зарахування до страхового стажу спірного трирічного періоду та на призначення належного йому розміру пенсії, не може ставитись у залежність від неправомірних дій особи, уповноваженої Розівською восьмирічною школою Донецької області на заповнення трудової книжки.

Так, відповідно до пункту 18 ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 06 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" відповідальність за організацію робіт щодо ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, закладу, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, закладу, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну відповідальність, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неналежне оформлення трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача, які дають йому право на призначення/перерахунок пенсії, оскільки відповідальність за порядок ведення трудової книжки покладено безпосередньо на посадових осіб установи-роботодавця.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі 687/975/17 (реєстраційний номер у РСР 72366973).

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та з'ясувавши усі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд не вбачає в діях відповідача ознак протиправності, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Разом із тим, з метою захисту прав позивача судом визнано за необхідне скасувати рішення Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (по Новосанжарському району) № 29 від 11 липня 2018 року, зобов'язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи в Розівській восьмирічній школі Донецької області на посаді учителя російської мови та літератури з 16 серпня 1982 року по 15 серпня 1985 року, а також здійснити перерахунок пенсії гр. ОСОБА_3 з урахуванням вищевказаного страхового стажу позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 39300, рнокпп НОМЕР_1) до Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Юр'ївська, 1-А, м. Кобеляки, Кобеляцький район, Полтавська область, 39200, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (по Новосанжарському району) № 29 від 11 липня 2018 року.

Зобов'язати Кобеляцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Юр'ївська, 1-А, м. Кобеляки, Кобеляцький район, Полтавська область, 39200, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 39300, рнокпп НОМЕР_1) період роботи в Розівській восьмирічній школі Донецької області на посаді учителя російської мови та літератури з 16 серпня 1982 року по 15 серпня 1985 року.

Зобов'язати Кобеляцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Юр'ївська, 1-А, м. Кобеляки, Кобеляцький район, Полтавська область, 39200, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 39300, рнокпп НОМЕР_1) з урахуванням періоду роботи в Розівській восьмирічній школі Донецької області на посаді учителя російської мови та літератури з 16 серпня 1982 року по 15 серпня 1985 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_4