Справа № 815/5837/17
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5837/17

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М. Г
Судова колегія Пятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниця ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017р. ТОВ "Дунайська імпортна компанія" звернулося в суд із адміністративним позовом до Одеської митниця ДФС, в якому:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500060/2017/000074/2 від 30.06.2017р.;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500060/2017/00781 від 30.06.2017р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.04.2017р. між TOB "Дунайська імпортна компанія" (Покупець за контрактом) та Фірмою FRUTOPOLIS S.A. (Греція) (Продавець за контрактом) було укладено зовнішньоекономічний контракт за №336/17 про поставку товару в асортименті, у кількості і за цінами, зазначеними в Специфікаціях до кожної партії товару (надалі за текстом - Контракт). Згідно п.4.2 Контракту базисні умови поставки FCA-Скідра (склад постачальника) відповідно до ІНКОТЕРМС 2010р.. Допускаються поставки на інших умовах згідно ІНКОТЕРМС 2010p., які зазначаються в інвойсі на окрему партію товару. Надалі, згідно Контракту на умовах FCA-Скідра (склад постачальника) та інвойсу за №043 від 26.06.2017р. ФірмаS.A. поставила ТОВ "Дунайська імпортна компанія" товар.

В подальшому, з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару між TOB "Дунайська імпортна компанія" та ТОВ "Брокерська Експедиційна компанія Атаман-Груп" було укладено договір про надання послуг, відповідно до якого декларантом ОСОБА_2 до митного поста Одеса-Порт Одеської митниці ДФС подано електронну митну декларацію за №UA500060/2017/009902, якою було визначено митну вартість Товару, що імпортується, за основним методом, а саме за ціною зовнішньоекономічного контракту за №336/17 від 27.04.2017р..

За результатами перевірки ЕМД за №UA500060/2017/009902 та документів, що підтверджують визначену митну вартість товару митним органом було відмовлено в митному оформленні товару та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500060/2017/00781 від 30.06.2017р., а також було прийнято рішення про корегування митної вартості товарів за №UA500060/2017/000074/2 від 30.06.2017р, відповідно до якого митну вартість товарів самостійно визначено за резервним методом.

Не погодившись з висновками митниці про наявність розбіжностей в поданих товариством для митного оформлення документах та вважаючи рішення про коригування заявленої митної вартості протиправним, таким що не ґрунтуються на вимогах митного законодавства та підлягає скасуванню, позивач звернувся в суд із відповідним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018р. адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів за №UA500060/2017/000074/2 від 30.06.2017р..

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500060/2017/00781 від 30.06.2017р..

Стягнуто з Одеської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Дунайська імпортна компанія" судовий збір в сумі 3200грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення, прийняті Одеською митницею ДФС, є необґрунтованими, не доведеними та прийняті з порушенням законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судовою колегією встановлено та підтверджено матеріалами справи, 27.04.2017р. між TOB "Дунайська імпортна компанія" (Покупець за контрактом) та Фірмою FRUTOPOLIS S.A. (Греція) (Продавець за контрактом) було укладено зовнішньоекономічний контракт за №336/17 про поставку товару в асортименті, у кількості і за цінами, зазначеними в Специфікаціях до кожної партії товару (надалі за текстом - Контракт). Згідно п.4.2 Контракту базисні умови поставки FCA-Скідра (склад постачальника) відповідно до ІНКОТЕРМС 2010р.. Допускаються поставки на інших умовах згідно ІНКОТЕРМС 2010p., які зазначаються в інвойсі на окрему партію товару. Надалі, згідно Контракту на умовах FCA-Скідра (склад постачальника) та інвойсу за №043 від 26.06.2017р. ФірмаS.A. поставила ТОВ "Дунайська імпортна компанія" товар.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару між TOB "Дунайська імпортна компанія" та ТОВ "Брокерська Експедиційна компанія "Атаман-Груп" було укладено договір про надання послуг, відповідно до якого декларантом ОСОБА_2 до митного поста Одеса-Порт Одеської митниці ДФС подано електронну митну декларацію за №UA500060/2017/009902, де було визначено митну вартість Товару, що імпортується, за основним методом, за ціною зовнішньоекономічного контракту за №336/17 від 27.04.2017р..

За результатами перевірки ЕМД за №UA500060/2017/009902 та документів, що підтверджують визначену митну вартість товару митним органом було відмовлено в митному оформленні товару та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500060/2017/00781 від 30.06.2017р., а також було прийнято рішення про корегування митної вартості товарів за №UA500060/2017/000074/2 від 30.06.2017р, відповідно до якого митну вартість товарів самостійно визначено за резервним методом.

Не погодившись з висновками Одеської митниці про наявність розбіжностей в поданих товариством для митного оформлення документах, вважаючи рішення про коригування заявленої митної вартості протиправним, та таким що не ґрунтуються на вимогах митного законодавства та підлягають скасуванню, ТОВ "Дунайська імпортна компанія" звернулося в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність прийняття спірних рішень, з урахуванням підстав, з якими позивач просить визнати їх протиправними та незаконними, судова колегія виходить з наступного.

Приписами п.23,24 ст.4 МК України встановлено, що митне оформлення це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

За змістом ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

В той же час, відповідно до ч.5,6 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як визначено в ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що, за висновками Митниці, подані ТОВ "Дунайська імпортна компанія" до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зокрема, що стосується посилань в рішенні про коригування митної вартості товарів за №UA500060/2017/000074/2 від 30.06.2017р. на те, що у наданих ТОВ "Дунайська імпортна компанія" до митного оформлення документах відсутня інформація щодо включення або не включення вартості упаковки, пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, то суд першої інстанції, з посиланням на ст.58 МК України вірно зазначив, що у розпорядженні відповідача до прийняття оскаржуваних рішень, були всі документах необхідні митного оформлення (контракт, інвойс, пакувальний лист тощо), а тому посилання на відсутність будь-якої інформації щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари є безпідставною.

Крім того, за умовами п.7.1, п.7.2 Контракту на поставку №336/17 від 27.04.2017р. товар може поставлятися як у зворотній тарі Покупця, так і у тарі Постачальника, яка не підлягає поверненню та її вартість входить до ціни товару. Обов'язок упаковки і маркування товару покладається на Постачальника. Дані витрати входять до ціни товару та не підлягають відшкодуванню.

Таким чином, у даному випадку якщо поставка товару була здійснена у тарі Постачальника, то, відповідно, її вартість також увійшла у ціну товару. Ту обставину, що поставка товару була здійснена у тарі Постачальника компанії Frutopolis S.A. (Греція) підтверджено наданою позивачем калькуляцією від 26.06.2017р. (інвойс №043, контракт №336/17 від 27.04.2017р.), з огляду на яку: пакування 0,075 євро, у тому числі: ящики - 0,055євро, піддони 0,02 євро.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що у спірних правовідносинах вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв'язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару. А відтак, у інвойсі, пакувальному листі цілком правомірно не зазначено окремо вартості пакування та тари, оскільки їх вартість входить до вартості товару, і є її складовою частиною.

Варто зазначити, що відповідно до калькуляції до вартості товару також входять і витрати на переробку товару, охолодження, постійні витрати фабрики, витрати на митне оформлення (експорт), перевезення товару (з поля до фабрики). Проте, зазначені складові, також, окремо не зазначаються в інвойсі та пакувальному листі.

Як вбачається із матеріалів справи, що митницею, при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500060/2017/000074/2 від 30.06.2017р., зазначено, що для митного оформлення надано лише лист від "MasivAuto" SRL від 26.06.2017р. б/н, при цьому, в інших транспортних документах (CMR) наведене підприємство не значиться.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що до митного оформлення лист від "MasivAvto" SRL від 26.06.2017 б/н взагалі не надавався, оскільки дане підприємство не має відношення до транспортування цієї партії товару, відповідно у наданих позивачем транспортних документах, в т.ч. CMR, наведене підприємство не значиться.

При цьому, у справі наявний договір за №03.05 від 3.05.2017р. про надання транспортно-експедиційних послуг, укладеного між позивачем, як Замовником, та ФОП ОСОБА_3, як Експедитором, та договір за №20/04/2015 від 20.04.2016р. на надання транспортно-експедиційних послуг, укладеного між ФОП ОСОБА_4, як Експедитором, та ТОВ "Автотрансгруп", як Виконавцем. Пунктом 6.2.11 договору за №03.05 від 3.05.2017р. про надання транспортно-експедиційних послуг: Експедитор має право укладати договори з третіми особами для належного та своєчасного виконання узятих на себе зобов'язань по даному договору; всі витрати по взаємовідносинам з третіми особами бере на себе Перевізник та відшкодуванню зі сторони Замовника останні не підлягають. Тому, не зазначення підприємства "Masiv Avto"у наданих позивачем транспортних документах: CMR, книжка МДП, та зазначення у цих документах ТОВ "Автотрансгруп" є обґрунтованим та документально доведеним.

На підтвердження оплати за перевезення товару, позивачем надано договір-заявку за №4 від 26.06.2017р.; довідку про транспортні витрати б/н від 26.06.2017р.; договір про надання транспортно-експедиційних послуг за №03.05 від 3.05.2017р. та договір про надання транспортно-експедиційних послуг за №20/04/2015 від 20.04.2015р., який підтверджує виконання роботи по транспортуванню товару.

Умови постачання товару визначено у Контракті на постачання №336/17 від 27.04.2017р., у інвойсі №043 від 26.06.2017р. та специфікації до вищевказаного Контракту. Так, сторони домовились, що товар постачається на умовах FСА - Скідра, що зазначено в вищевказаних документах.

Що стосується відсутності умов здійснення оплати за товар у інвойсі, колегія суддів виходить з наступного.

Рішенням про коригування митної вартості товарів за №UA500060/2017/000074/2 від 30.06.2017р. вказано, що зовнішньоекономічним договором (контрактом) за №336/17 від 27.04.2017р. передбачено, що оплата за товар здійснюється на умовах 100% передплати зі сторони покупця. У поданому інвойсі за №043 від 26.06.2017р. відсутні умови здійснення оплати за товар. Інших документів, підтверджуючих здійснення передплати, до митного органу не надавалося. В результаті чого орган доходів і зборів прийшов до висновку про невиконання позивачем умов здійснення оплати за товар передбачених відповідним зовнішньоекономічним контрактом.

Суд першої інстанції не погодився з вказаним вище висновком митниці, та наголосив на тому, що згідно додаткової угоди №1 від 9.06.2017р. до контракту на поставку за №336/17 від 27.04.2017р., яку було надано позивачем до митного оформлення відповідної партії товару, п.3.1 зазначеного контракту викладений у наступній редакції: оплата за товар Покупцем може здійснюватись на наступних умовах: або протягом 14 днів після митного очищення товару Покупцем, що підтверджується ВМД, або на умовах 100% передплати з боку Покупця. Вартість товару зазначається в інвойсі на кожну партію товарів. Тобто даними обставинами спростовано твердження відповідача про те, що: інших умов сплати за товар ніж на умовах 100% передплати зі сторони покупця у контракті не наведено; умови здійснення оплати за товар, наведи в інвойсі, не відповідають умовам здійснення оплати за товар.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується судова колегія та зазначає, що в наданому декларантом інвойсі №043 від 26.06.2017р. зазначена умова оплати протягом 14 днів з моменту митного оформлення товару, що відповідає умовам поставки товару.

Таким чином, фактична оплата за даний товар була здійснена позивачем відповідно до умов п.3.1 контракту на поставку за №336/17 від 27.04.2017р., з урахуванням додаткової угоди №1 до нього від 9.06.2017р., після митного оформлення цього товару.

Довідкою банку за вих. №288/ІІІ від 22.09.2017р. про стан розрахунків позивача по контракту №336/17 від 27.04.2017р. з нерезидентом Frutopolis S.A. (Греція) в ПАТ "МІБ" за період з 1.05.2017р. по 31.07.2017р. в розрізі купленої та перерахованої іноземної валюти згідно даних додатку до цього листа, за заявкою №30 від 11.07.2017р. на 81446,97 євро, 12.07.2017 року позивачем куплено та перераховано всього 81446,97 євро, в т.ч. за МД від 30.06.2017 року в сумі 7703,74 євро. підтверджується здійснення оплати відповідно до умов зазначених у Додатковій угоді №1 від 9.06.2017р..

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, про відсутність підстав у митного органу вважати невиконаними умови здійснення оплати за товар у інвойсі №043 передбачені Контрактом на постачання товару за №336/17 від 27.04.2017р..

Що стосується розбіжностей виявлених в адресі відправника, вказаної в митній декларації країни відправлення за №17GREX26 від 26.06.2017р. та адресі вказаної в МД№UA500060/2017/009902 та сертифікаті з перевезення (походження) товару форми EUR-1 за №А702809 від 26.06.2017р. суд апеляційної інстанції керується наступним.

Згідно листа Frutopolis S.A. б/н від 23.11.2017р., адресованого позивачу, адреса виробництва та юридична адреса цієї компанії, яку вони згадували в вантажно-митних деклараціях та контрактах, викладені грецькою та англійською мовами. У листі зазначено, що в рамках виконання договору за №336/17 від 27.04.2017р., укладеного між позивачем та цією компанією з передачею всіх відправлень товарів у заяві на імпорт, адресою цієї компанії написано грецькою мовою, що не суперечить грецькому законодавству, в якому не має вимог щодо мови заповнення цього документа.

Тобто, різниця в написанні/зазначенні адреси відправника обумовлена мовними особливостями при перекладі.

Окрім того, в матеріалах справи наявний лист FRUTOPOLIS S.A. (з перекладом на українську мову) стосовно надання додаткових документів позивачу, де вказана адреса грецького підприємства, за якою здійснюється діяльність компанії.

У звязку із вказаним, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції стосовно наявності інформації про вартість транспортування в наданих до митниці документах.

Дослідивши надані позивачем документи, які ним подавалися під час митного оформлення товарів, апеляційний суд встановив, що з них вбачається ідентифікація товару, його числові значення, вартість, чим спростовується висновок митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товару за заявленою позивачем митною вартістю, тобто за ціною договору, необхідність у витребуванні додаткових документів та у застосуванні другорядних методів визначення митної вартості товарів.

До митного оформлення декларантом були надані документи, перелік яких визначений митним законодавством, та які, як встановлено під час розгляду справи, давали митному органу змогу визначити заявлену митну вартість товарів. А відтак, витребування у декларанта додаткових документів є безпідставним, що свідчить про неправомірність рішення митного органу у неприйнятті митної декларації і відмові митного оформлення товарів та коригування їх митної вартості.

Апеляційний суд вважає, що Одеською митницею ДФС, як субєктом владних повноважень, на якого КАС України покладає обовязок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих нею рішень, не доведено, які відомості в зовнішньоекономічному контракті, інвойсі та інших наданих декларантом документах є сумнівними та в чому полягають наявні в нього сумніви, не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення за шостим методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною угоди, а також не спростовано те, що надані позивачем митному органу документи були достатніми для визначення митної вартості товарів за ціною договору.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниця ДФС залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

ОСОБА_1