Справа № 804/3732/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а їн и

04 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/3732/18

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року (головуючий суддя Верба І.Ю.)

у справі № 804/3732/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 12.04.2018 року №Ч5033-18 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, Закону України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» - в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2017 року, з врахуванням проведених виплат на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, Закону України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» - в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проводити подальшу виплату пенсії громадянину ОСОБА_1 здійснювати на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, Закону України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» - в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до запису у військовому та довідки з архіву Міністерства оборони України від 26.11.1987 №1297/49 у 1987 році був призваний як «водій» у військову частину № НОМЕР_1 на військові збори/службу, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Отже, позивач в той час був військовослужбовцем у розумінні статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що правило призначення пенсії у розмірі 5 мінімальних заробітних плат як мінімальна соціальна гарантія статтею 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у первісній редакції було запроваджено законодавцем саме для військовослужбовців дійсної строкової служби за призовом, позаяк з огляду на вік, тривалість страхового стажу, розмір оплати праці, особи цієї категорії (на відміну від перелічених вище інших категорій військовослужбовців) об`єктивно не мали змоги претендувати на призначення соціальних виплат у фінансово розумному розмірі.

На час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка призвела до інвалідності, позивач дійсну строкову службу не проходив, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Позивач наполягає, що у 1987 році був призваний як «водій» у військову частину № НОМЕР_1 на військові збори/службу, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тому в той час був військовослужбовцем у розумінні ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи із змісту ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII, до військовослужбовців, яким пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, віднесено осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 , має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_2 , є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (посвідчення серії НОМЕР_3 ).

Відповідно до військового квитка серія НОМЕР_4 , а також записів в трудовій книжці позивач у період з 15.11.1972 по 04.11.1974 проходив дійсну військову службу в Збройних Силах СРСР.

Також згідно військового квитка серія НОМЕР_4 та довідки з архіву Міністерства оборони України від 26.11.1987 №1297/49 у період з 01.10.1987 по 26.11.1987 позивач виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частині №34102.

29.03.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив з 01.10.2017 здійснити перерахунок пенсії по інвалідності згідно поточної редакції статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивач є військовослужбовцем, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.04.2018 №Ч5033-18 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за інвалідністю згідно заяви від 29.03.2018, оскільки позивач при виконанні робіт по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС не проходив дійсну строкову військову службу, а був призваний для проходження військових зборів, тому відсутні підстави для обчислення пенсії в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, в редакції з 01.10.2017.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Спірним в межах даної справи є питання віднесення позивача до категорії осіб, які мають право на обчислення пенсії по інвалідності з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, застосування ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.91 № 796-XII.

Статтею 9 вказаного Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.91 № 796-XII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, а саме: особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Умови та підстави призначення пенсії по інвалідності військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, визначено в ст.59 Закону № 796-XII

Відповідно до ст.59 Закону № 796-XII (в редакції Закону України від 05.10.2006 № 231-V, що діяла до 01.10.2017) пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже ч.3 ст.59 вказаного Закону визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» статтю 59 Закону № 796-XII викладено в новій редакції, відповідно ч. 3 ст.59 Закону № 796-XII у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Отже, з 1 жовтня 2017 року розширено перелік категорій осіб, на яких поширюється дія ч.3 ст.59 Закону № 796-XII (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою):

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи;

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань;

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

При цьому незмінною залишилася умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період.

Висновок, що вказаний у ч.3 ст.59 Закону № 796-XII перелік осіб стосується виключно військовослужбовців, а не будь яких інших осіб, випливає з того, що зазначена норма закріплена саме в статті 59 Закону, якою, як зазначено вище, визначено умови призначення пенсій саме військовослужбовцям.

При цьому, вказана норма права (ч.3 ст.59 Закону) стосується не усіх військовослужбовців, а виключно тих, які проходили дійсну строку службу.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив дійсну службу в Збройних Силах СРСР у період з 15.11.1972 по 04.11.1974, тобто, на момент участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році позивач не проходив дійсну строкову службу в армії, а був призваний на військові збори, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на позивача не поширюються положення ч.3 ст.59 Закону № 796-XII.

Стосовно твердження позивача, що він у 1987 році при військовій частині № НОМЕР_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто є військовослужбовцем у розумінні ст.10 Закону № 796-XII, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 10 Закону №796-ХІІ передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до примітки до вказаної статті до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Втім, з огляду на визначений позивачем предмет спору, в межах даної справи спірним набуття позивачем статусу військовослужбовця не є.

Як зазначено вище, спірним є питання віднесення позивача до категорії осіб (військовослужбовців), на які розповсюджуються приписи ч.3 ст.59 Закону № 796-XII, а саме: осіб, які проходили дійсну строкову службу, а не військову службу взагалі.

З приводу посилання позивача на п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210, апеляційний суд також погоджується з доводами суду першої інстанції.

Вказаним Порядком визначається не право, а порядок реалізації положень ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 1 вказаного Порядку №1210 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851) передбачалось, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону № 796-XII.

Так, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою, наведеною в пункті 9 цього Порядку.

15.11.2017 (після внесення змін до ст. 59 Закону № 796-ХІІ) постановою Кабінету Міністрів України № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» внесено зміни до Порядку № 1210, а саме: у першому реченні пункту 1 слова і цифри «статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» замінено словами і цифрами «статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та доповнено Порядок пунктом 9-1 такого змісту: «За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Отже, наведеним підтверджується, що пункт 9-1 Порядку № 1210 прийнятий на реалізацію норми ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, а відтак може бути застосований виключно до осіб, на яких поширюється дія ч. 3 ст. 59 вказаного Закону.

Особам, які отримують пенсію на підставі ст. 54 Закону № 796-ХІІ, пенсія розраховується за пунктом 9 Порядку № 1210.

З огляду на викладене, відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо, отже є вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року у справі № 804/3732/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко