Справа № 2340/3779/18
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року справа № 2340/3779/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Гордієнка Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Вікторівського психоневрологічного інтернату до Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Вікторівський психоневрологічний інтернат звернувся до суду з позовною заявою (в подальшому справа № 2340/3779/18) до Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 від 14.09.2018 у виконавчому провадженні №57115749 про накладення на Вікторівський психоневрологічний інтернат штрафу у сумі 5 100,00грн. у виконавчому провадженні ВП № 57115749.

В обґрунтування вимог зазначено, що оскаржувана позивачем постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки обовязковою умовою для накладення на боржника штрафу за не виконання у встановлений державним виконавцем строк рішення суду є відсутність поважних причин, які зумовили таке невиконання. Натомість, в даний час: по перше є чинним наказ директора Вікторівського психоневрологічного інтернату від 22.01.2018 № 1/1 про звільнення ОСОБА_2 з посади молодшої палатної медичної сестри, оскільки апеляційний суд Черкаської області ухвалюючи постанову від 07.08.2018 в частині поновлення на посаді ОСОБА_2 вказаний наказ не скасував; по друге наразі посада молодшої палатної медичної сестри Вікторівського психоневрологічного інтернату, яку займав ОСОБА_2 перед звільненням, виведена із штатного розпису установи, а рівнозначна вакантна посада відсутня, що унеможливлює виконання рішення суду до вирішення питання про перегляд штатної чисельності установи. Також зазначено, що Вікторівським психоневрологічним інтернатом, з метою виконання рішення суду було направлено до Департаменту соціального захисту Черкаської ОДА лист від 04.09.2018 № 309 з проханням про введення до штатного розпису інтернату додаткової посади молодшої палатної медичної сестри, проте на даний час рішення не прийнято. В позовній заяві позивач наголосив, що ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 14.09.2018 було зупинено виконання рішення суду у праві № 706/243/18 за позовом ОСОБА_2 про поновлення його на роботі (у виконавчому листі від 30.08.2018 № 706/243/18 було виявлено помилку, в звязку з чим інтернат звернувся до суду з заявою про виправлення описки, в якій також просив зупинити виконавче провадження до розгляду вказаної заяви), в звязку з чим у державного виконавця були відсутні правові підстави для прийняття спірного рішення.

Розгляд справи призначено до розгляду в судовому засіданні на 15год. 00хв. 26.12.2018.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача до зали судового засідання також не прибув, натомість надіслав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі та наголосив, що оскаржувана позивачем постанова про накладення штрафу від 14.09.2018 у ВП №57115749 прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому не підлягає скасуванню. Додатково зазначив, що станом на дату прийняття спірної постанови відповідачу не було відомо про ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 14.09.2018 про зупинення виконання рішення суду у праві № 706/243/18 за позовом ОСОБА_2 про поновлення його на роботі, оскільки вказана ухвала надійшла до Христинівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області вже після прийняття такої постанови. У відзиві на позовну заяву також просив проводити розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних матеріалів.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

А тому, з огляду на скорочені строки розгляду даної категорії справ та положення Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовані особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, суд дійшов висновку про розгляд даної справи за відсутності представників сторін, на підставі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Так, матеріалами справи встановлено, що постановою апеляційного суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі №706/243/18 поновлено ОСОБА_2 на посаді молодшої палатної медичної сестри Вікторівського психоневрологічного інтернату з 23.01.2018.

31 серпня 2018 року постановою державного виконавця Христинівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження №57115749 з виконання виконавчого листа Христинівського районного суду Черкаської області №706/243/18 від 30.08.2018 про поновлення на роботі ОСОБА_2 та зобов'язано Вікторівський психоневрологічний інтернат протягом 10 робочих днів поновити на роботі ОСОБА_2

14.09.2018 на адресу Христинівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від стягувача надійшла заява про те, що станом на 14.09.2017 ОСОБА_2 на роботі не поновлений.

14.09.2018 відповідачем був здійснений виїзд за адресою місця розташування Вікторівського психоневрологічного інтернату, під час якого встановлено, що станом на 14.09.2018 рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на роботі не виконано, в звязку з чим головним державним виконавцем Христинівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області винесено постанову від 14.09.2018 у ВП № 57115749 про накладення на Вікторівський психоневрологічний інтернат штрафу в розмірі 5100,00грн.

Вважаючи таку постанову протиправною, Вікторівський психоневрологічний інтернат звернувся з відповідним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів із сторони субєкта владних повноважень.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає про таке.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VІІІ).

Згідно зі ст.1 Закону № 1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.63 Закону № 1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону № 1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вказаних норм можливо дійти висновку про те, що Законом № 1404-VІІІ встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником рішення суду, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання без поважних причин.

Вирішуючи питання про обґрунтованість оскаржуваного рішення про застосування до позивача штрафу за невиконання рішення суду зобов'язального характеру поновлення працівника на роботі, суд виходить з наступного.

Передбачений штраф є заходом впливу на боржника, який застосовується за відсутності поважних причин не виконання у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії.

Разом з цим, відповідно до п.4 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Так, матеріалами справи встановлено, що станом на 14.09.2018 ОСОБА_2 на роботі у Вікторівському психоневрологічному інтернаті на підставі постанови апеляційного суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі № 706/243/18 поновлено не було, що підтверджується заявою ОСОБА_2 від 14.09.2018, а також актом складеним державним виконавцем 14.09.2018 за наслідками виїзду за адресою позивача.

Отже, в даному випадку має місце факт невиконання позивачем постанови апеляційного суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі № 706/243/18, без поважних причин, що є підставою для настання відповідальності, передбаченої Законом України Про виконавче провадження.

Так у відповідності до ст.129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання а всій території України.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що при прийнятті оскаржуваної постанови державний виконавець керувався вимогами Закону № 1404-VІІІ, якими передбачено, що у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин на боржника накладається штраф відповідно до ст.75 вказаного Закону.

Суд зазначає, що до боржника було доведено про наявність рішення суду, боржник попереджався про необхідність виконати судове рішення, однак вимоги виконавчого документу не виконав, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання.

Щодо посилань представника позивача на те, що станом на час винесення оскаржуваної постанови ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 14.09.2018 було зупинено виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом № 706/243/18, в звязку з чим у державного виконавця були відсутні правові підстави для прийняття спірного рішення, суд зазначає, що станом на дату прийняття спірної постанови відповідачу не було відомо про ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 14.09.2018 про зупинення виконання рішення суду у праві № 706/243/18 за позовом ОСОБА_2 про поновлення його на роботі, оскільки вказана ухвала надійшла до Христинівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області вже після прийняття такої постанови, а саме була долучена до матеріалів виконавчого провадження 24.09.2018 на підставі заяви представника позивача від 24.09.2018, яка зареєстрована в Христинівському РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області за вх. № 3456.

Інші доводи позивача, що нібито свідчать про неправомірність оскаржуваної постанови не беруться судом до уваги, оскільки не свідчать про поважність причин невиконання постанови апеляційного суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі № 706/243/18.

Правомірність оскаржуваної позивачем постанови також підтверджено рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 у справі № 2340/4063/18 за позовом Вікторівського психоневрологічного інтернату до Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови у ВП №57115749 про накладення на штрафу у розмірі 10 200,00грн., що залишена в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018, яка набрала законної сили в день її проголошення.

Вказаним рішенням суд апеляційної інстанції підтримав висновки Черкаського окружного адміністративного суду про правомірність застосування до Вікторівського психоневрологічного інтернату штрафу в розмірі 10 200,00грн. за повторне невиконання рішення апеляційного суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі № 706/243/18 про поновлення ОСОБА_2 на роботі (судом встановлено, що позивачем було повторно не виконано рішення суду, у зв'язку з чим державним виконавцем 20.09.2018 складено акт про повторне невиконання рішення суду і того ж дня винесено постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі у відповідності до вимог ч.2 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак, за даних обставин мало місце невиконання постанови апеляційного суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі № 706/243/18 без поважних причин, що і стало підставою для притягнення до відповідальності, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 цієї статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 143, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Вікторівського психоневрологічного інтернату про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд.

Суддя С.М. Гарань