Справа № 2540/2975/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2975/18 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати акт №2 відповідача від 23 липня 2018 року про нещасний випадок невиробничого характеру підполковника міліції ОСОБА_2, що стався 10 серпня 2014 року з позивачем, визнати протиправним та скасувати акт форма Н-5 від 23 липня 2018 року розслідування нещасного випадку, що трапився 10 серпня 2014 року біля 12:00 год. зі старшим інспектором з аналітичної роботи БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області підполковником міліції ОСОБА_2, зобов'язати відповідача за фактом нещасного випадку, на підставі службового розслідування від 17 листопада 2017 року скласти акт в формі Н-1, в якому зазначити, що 10 серпня 2014 року з працівником БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області підполковником міліції ОСОБА_2, стався нещасний випадок, пов'язаний з виконанням службових обов'язків, по забезпеченню охорони громадської безпеки в районі проведення АТО.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано акт форми Н-5 ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 23 липня 2018 року розслідування нещасного випадку, що трапився 10 серпня 2014 року біля 12:00 з старшим інспектором з аналітичної роботи БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області підполковником міліції ОСОБА_2, визнано протиправним та скасовано акт №2 ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 23 липня 2018 року про нещасний випадок невиробничого характеру підполковника міліції ОСОБА_2, зобов'язано ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області повторно провести службове розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 10 серпня 2014 року з працівником БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області підполковником міліції ОСОБА_2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 27 грудня 2002 року №1346. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що будь-яка інформація про факт травмування позивача у висновках службового розслідування відсутня, а сам факт його травмування поставлено під сумнів з огляду на те, що за медичною допомогою до закладу охорони здоров'я ОСОБА_2 звернувся лише через 6 діб, а до ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області аж через 3 роки, у зв'язку з чим комісія дійшла висновку, що нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, зазначаючи, що службовим розслідуванням було встановлено факт отримання позивачем тілесних ушкоджень 10 серпня 2014 року, під час відпрацювання житлового масиву «Вергунка» Жовтневого району м.Луганська з метою охорони громадського порядку, а сама травма підтверджується довідками КП «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня», отже висновок, що нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків є таким, що не відповідає фактичним обставинам.

Сторони, будучі повідомлені про день, час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та згідно з наказами УМВС України в Чернігівській області від 03 липня 2014 року №835 та від 05 серпня 2014 року №1188 ОСОБА_2 з 06 липня 2014 року був відряджений у Луганську область з метою виконання завдань, передбачених Законом України «Про боротьбу з тероризмом» в зону проведення антитерористичної операції.

14 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою (а.с.63) про призначення службового розслідування за фактом його травмування 10 серпня 2014 року у передмісті м. Луганськ.

Наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області від 18 жовтня 2017 року №21 (а.с.64) призначено службове розслідування за фактом, викладеним позивачем в заяві від 14 вересня 2017 року.

Відповідно до наказу голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 26 червня 2018 року №6 (а.с.73) створено комісію з розслідування нещасного випадку.

Згідно з висновком службового розслідування по факту не порушення вимог службової дисципліни колишнім старшим інспектором з аналітичної роботи батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області підполковником міліції ОСОБА_2 під час події, яка сталася 10 серпня 2014 року у передмісті м.Луганськ, Луганської області від 17 листопада 2017 року, затвердженим Головою ліквідаційної комісії УМВС в Чернігівській області (а.с.11) у ході проведення службового розслідування встановлено, що згідно з наказом УМВС України в Чернігівській області від 03 липня 2014 року №835 позивача у складі ротаційної групи було направлено для виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом» та забезпечення охорони громадської безпеки в районі проведення АТО, до місця дислокації підрозділу у передмістя м. Сєвєродонецьк Луганської області.

З пояснень позивача встановлено, що вранці 10 серпня 2014 року за наказом старшого ротаційної групи, заступника командира БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 група швидкого реагування у складі 65 міліціонерів виїхала у напрямку м. Щастя Луганської області. Після прибуття до м. Щастя Луганської області позивач спільно з міліціонерами БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області знаходився поблизу частини МНС. Через деякий час, він спільно з іншими міліціонерами виїхав у напрямку м. Луганськ на автомобілі «Камаз». Після прибуття на місце відпрацювання, з'ясувалося, що це житловий масив «Вергунка» Жовтневого району м. Луганськ. Після рекогносцировки на місцевості, перебуваючи у групі швидкого реагування, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснював відпрацювання житлового масиву з метою охорони громадського порядку, у повному екіпіруванні, а саме: бронежилет 4 класу захисту «Корсар-4», кулезахисний шолом, з вогнепальною та стрілецькою зброєю. Приблизно о 12:00 год. 10 серпня 2014 року з боку незаконних збройних формувань «ЛНР» був відкритий вогонь з мінометів та іншого важкого озброєння по вулицях та житлових кварталах масиву «Вергунка». У цей час ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували на відкритій місцевості. Під час розриву кількох снарядів у безпосередній близькості від ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 міліціонерів відкинуло вибуховою хвилею, від чого вони від удару об фундамент будинку отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості. У зв'язку з погіршенням самопочуття 16 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня», де перебував на лікуванні до 20 серпня 2014 року з діагнозом «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій м'яких тканин тім'яної області». Аналогічні свідчення були надані ОСОБА_4 та ОСОБА_5

У вказаному висновку зазначено, що вивчивши та дослідивши матеріали службового розслідування порушень дисципліни в діях позивача не встановлено.

Копію зазначеного висновку направлено головному спеціалісту ВЛМТЗ ГУНП в Чернігівській області для вжиття заходів реагування у відповідності до наказу МВС України від 27 грудня 2002 року №1346 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України».

23 липня 2018 комісією ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області було складено акт форми Н-5 розслідування нещасного випадку, що трапився 10 серпня 2014 року біля 12:00 з старшим інспектором з аналітичної роботи БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області підполковником міліції ОСОБА_2 (а.с.21), за висновком якого нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

В даному акті додатково зазначено, що за фактом отримання тілесних ушкоджень 10 серпня 2014 року в передмісті м. Луганськ Луганської області міліціонерами взводу № 3 роти № 2 БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було проведено службове розслідування, за результатами якого 31 січня 2015 року т.в.о. начальника УМВС України в Чернігівській області Філашкіним В,С. затверджено відповідний висновок, в якому зазначено, що 10 серпня 2014 року працівники БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 під час несення служби в передмісті Луганська потрапили під обстріл з установок БМ - 21 «Град», внаслідок чого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження. Будь-яка інформація про факт травмування ОСОБА_2 у висновку службового розслідування відсутня, також вказана інформація відсутня в поясненнях ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які вони давали під час проведення зазначеного службового розслідування. Зазначено, що питання застосування засобів індивідуального захисту та вжиття всіх заходів особистої безпеки ОСОБА_2, а також перебування в стані алкогольного сп'яніння 10 серпня 2014 року в ході проведення службового розслідування не було досліджено. В акті поставлено під сумнів факт травмування ОСОБА_2 при зазначених вище обставинах, оскільки за медичною допомогою до закладу охорони здоров'я позивач звернувся через 6 діб після отримання тілесних ушкоджень та до ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області з ініціативою проведення службового розслідування аж через 3 роки після події, а тому достовірно встановити обставини, місце та час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не представляється можливим.

23 липня 2018 року головою ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області затверджено акт №2 про нещасний випадок невиробничого характеру підполковника міліції ОСОБА_2 (а.с.16) за формою НТ, за висновками якого достовірно встановити обставини, місце та час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не представляється можливим, а нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Вважаючи такі висновки, викладені в актах відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскаржувані акти складені та затверджені відповідачем всупереч приписам Порядку №1346, є протиправними та підлягають скасуванню із необхідністю зобов'язати відповідача повторно провести службове розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 10 серпня 2014 року з працівником БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області підполковником міліції ОСОБА_2

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів дійшла наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону праці», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України».

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону праці» Роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346, зареєстрованим Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за №83/7404, затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, який розроблено з метою врегулювання питань, пов'язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України (п.1 Порядку).

Пунктом 2.1 цього Порядку передбачено, що розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до п.2.2 наведеного Порядку за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Згідно з п.2.4 вказаного Порядку якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Положеннями 3.1-3.5 цього Порядку встановлено, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги (п.3.1 Порядку). Керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов'язаний: терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу; повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України; зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров'ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків. Якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався з працівником підрозділу прямого підпорядкування МВС України, розташованого в межах Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя, керівник зобов'язаний повідомити про це відповідну службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС Лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою (додаток 3). Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Згідно з п.3.8 Порядку комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Відповідно до п.3.12 Порядку до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров'я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Пунктом 3.14 Порядку передбачено, що керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів.

Згідно з п.3.19 наведеного Порядку нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Пунктами 3.9-3.11 вказаного Порядку встановлено, що комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків», якщо він стався в період проходження служби під час, зокрема, охорони і забезпечення громадського порядку.

Комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов'язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов'язаних з виконанням службових обов'язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров'я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов'язаним з виконанням службових обов'язків за умови, що погіршення стану здоров'я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров'я. Медичний висновок щодо зв'язку погіршення стану здоров'я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров'я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків», якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов'язані з виконанням службових обов'язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

В той же час, згідно з висновком службового розслідування по факту не порушення вимог службової дисципліни колишнім старшим інспектором з аналітичної роботи батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області підполковником міліції ОСОБА_2 під час події, яка сталася 10 серпня 2014 року у передмісті м.Луганськ, Луганської області від 17 листопада 2017 року, під час службового розслідування не встановлено наявності передбачених п.3.11 Порядку підстав, за яких Комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків», в той же час, встановлено, що в діях позивача порушень службової дисципліни не встановлено.

Наведене також спростовує посилання апелянта на не дослідження питання про перебування позивача 10 серпня 2014 року в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, застосування засобів індивідуального захисту та вжиття всіх заходів особистої безпеки.

Твердження, що у висновках службового розслідування за фактом отримання 10 серпня 2014 року тілесних ушкоджень міліціонерами взводу № 3 роти № 2 БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відсутня будь-яка інформація про факт травмування ОСОБА_2 не може свідчити про відсутність самого такого факту, оскільки в рамках наведеного розслідування встановлювались факти виключно щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а не щодо позивача.

В той же час, тривалий термін звернення позивача до закладу охорони здоров'я внаслідок отриманих травм жодним чином не свідчить про відсутність події, яка сталася 10 серпня 2014 року, наявність якої підтверджується матеріалами справи, в той же час, діагноз ОСОБА_2: закрита черепно-мозкова травма (10.08.14), струс головного мозку, забій м'яких тканин тім'яної ділянки, що підтверджується виписним епікризом з історії хвороби позивача №21687 (а.с.26) та довідкою №500 від 20 серпня 2014 року комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» (а.с.27), медичною картою амбулаторного хворого (а.с.28), листом КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» від 02 листопада 2017 року №2247 (а.с.29) виписними епікризами КЛПЗ «Чернігівський обласний госпіталь ветеранів війни» (а.с.30-31) та відповідає характеру отриманих позивачем 10 серпня 2014 року травм.

Крім того, звернення ОСОБА_2 до відповідача із заявою про призначення службового розслідування за фактом його травмування 10 серпня 2014 року лише 20 вересня 2017 року не є підставою для висновку, що нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків і наведене не може бути належним обґрунтуванням для висновків, що викладені в актах від 23 липня 2018 року №2 про нещасний випадок невиробничого характеру підполковника міліції ОСОБА_2 (форма НТ) та форми Н-5 розслідування нещасного випадку, що трапився 10 серпня 2014 року біля 12:00 з старшим інспектором з аналітичної роботи БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області підполковником міліції ОСОБА_2, а тому такі акти підлягають скасуванню, оскільки порушують права позивача.

З огляду на те, що відповідача наділено дискреційними повноваженнями з питань встановлення факту пов'язаності нещасного випадку з виконанням службових обов'язків, відтак суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для зобов'язання відповідача повторно провести службове розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 10 серпня 2014 року з працівником БПСМОП «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області підполковником міліції ОСОБА_2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 27 грудня 2002 року №1346.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 22 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма