Справа № 826/12654/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2018 року №826/12654/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1.) з позовом до Міністерства закордонних справ України (далі також - відповідач, МЗС України), в якому просив визнати протиправним ненадання Міністерством закордонних справ України інформації на його запит від 30.06.2017 та зобов'язати надати йому таку інформацію:

- про місцезнаходження Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк;

- про прізвище, ім'я, по батькові працівника МЗС України, який перед видачею екзекватури ОСОБА_2 був відповідальний за перевірку дотримання вимог Положення про почесних (нештатних) консульських посадових осіб іноземних держав в Україні та консульські установи, що очолюються такими посадовими особами, затвердженого наказом МЗС України від 25.05.2007 №111, щодо місця проживання консула та місця находження Почесного консульства;

- про прізвище, ім'я, по батькові та посаду працівника МЗС України, який підписав екзекватуру ОСОБА_2 від імені МЗС України та дату видачі екзекватури;

- про орган державної влади, до якого можна звернутись у разі виявлення порушень вищевказаного Положення при видачі екзекватури та погодженні розміщення почесних консульств.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є членом Громадської організації «Автомайдан», головним завданням якої є боротьба з корупцією, в ході якої відстежується доля осіб, які отримали посади завдяки зв'язкам з одіозними діячами режиму Януковича, серед яких і президент Торгово-промислово палати України ОСОБА_2, який водночас є Почесним консулом Французької Республіки у м.Донецьк.

Консульський округ охоплює Донецьку, Луганську та Дніпропетровську області, тому відповідно до законодавства консульство має розміщуватися на території названих областей, на території яких має проживати також і згаданий Почесний консул, тоді як за інформацією позивача, він проживає в м.Києві, а консульство розміщене в приміщенні Торгово-промислової палати України у м.Києві. Оскільки зазначені обставини можуть свідчити про неналежне виконання своїх обов'язків працівниками МЗС України, які надали дозвіл на розміщення в м.Києві Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьку і не реагують на порушення законодавства, позивач звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації. Однак, запитувана інформація надана йому не в повному обсязі, що є порушенням гарантованого статтею 34 Конституції України, статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Законом України «Про доступ до публічної інформації» його права на отримання інформації.

Відповідач у письмовому відзиві вказав на необґрунтованість позовної заяви, просив відмовити у її задоволенні, стверджуючи, що належним чином розглянув запит позивача та надав на нього відповідь.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач електронною поштою звернувся до МЗС України із запитом від 20.06.2018 про надання публічної інформації. Зокрема, просив повідомити:

- чи відповідальними працівниками МЗС України здійснювалася перевірка виконання ОСОБА_2 вимог Віденської Конвенції про консульські стосунки від 1963 року, та відповідно до пункту 1.2 Положення про почесних (нештатних) консульських посадових осіб іноземних держав в Україні та консульські установи, що очолюється такими посадовими особами в частині, що стосується постійного проживання;

- чи можлива видача екзекватури особі, щодо якої невідоме місце її постійного проживання;

- посаду та прізвище, ім'я, по батькові особи, яка в МЗС України є відповідальною за перевірку дотримання особами, яким видається екзекватура, наведених вимог міжнародного та внутрішнього законодавства;

- хто підписав екзекватуру ОСОБА_2 та надати копію цього документа.

Листом від 27.06.2018 № 211/19-172/3-1307 МЗС України надала запитувану інформацію позивачу.

Уважаючи, що запитувану інформацію надано не в повному обсязі, позивач знову звернувся до МЗС України шляхом направлення електронною поштою запиту від 30.06.2018 про надання публічної інформації, в якому просив без розголошення персональних даних повідомити необхідну йому інформацію.

Листом від 09.07.2018 № 211/19-172/3-1358 МЗС України надало позивачу інформацію, яку він вважає неповною, а тому звернувся з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на доступ до інформації є конституційним правом людини, гарантованим статтею 34 Конституції України, відповідно до якої кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Право особи на інформацію також передбачено статтею 10 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Так, відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За змістом статті 3 Закону право на доступ до публічної інформації гарантується, поміж іншого, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Закону доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах:

1) прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень;

2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом;

3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Перелік розпорядників інформації визначений статтею 13 Закону, до яких, поміж інших, віднесено суб'єктів владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

За змістом приписів статті 19 Закону запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Як встановлено судом, в запиті про надання публічної інформації від 30.06.2018 позивач просив у МЗС України надати йому без розголошення персональних даних таку інформацію:

- чи відповідно до даних, які наявні у МЗС України, та на підставі яких видавалась екзекватура, почесний консул Французької Республіки у м.Донецьк постійно проживає на території свого консульського округу;

- чи відома Міністерству інформація стосовно того, що ОСОБА_2, будучи Президентом Торгово-промислової палати України з 2013 року постійно проживає в м.Києві;

- про місцезнаходження Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк;

- про прізвище, ім'я, по батькові та посаду працівника МЗС України, який перед видачею екзекватури ОСОБА_2 був відповідальний за перевірку дотримання вимог Положення про почесних (нештатних) консульських посадових осіб іноземних держав в Україні та консульські установи, що очолюється такими посадовими особами, щодо місця проживання консула та місця знаходження Почесного консульства;

- про прізвище, ім'я, по батькові та посаду працівника МЗС України, який підписав екзекватуру ОСОБА_2 від імені МЗС України, та дату видачі Екзекватури;

- про орган державної влади, до якого можна звернутись у разі виявлення порушень Положення про почесних (нештатних) консульських посадових осіб іноземних держав в Україні та консульські установи, що очолюється такими посадовими особами при видачі екзекватури та погодженні розміщення почесних консульств;

- відповідальність, яку несуть працівники МЗС України у разі видачі екзекватури з порушенням Положення про почесних (нештатних) консульських посадових осіб іноземних держав в Україні та консульські установи, що очолюється такими посадовими особами.

Листом від 09.07.2018 № 211/19-172/3-1358 МЗС України надало позивачу інформацію наступного змісту.

Розгляд документів при оформленні екзекватур іноземним почесним консулам відбувається з дотриманням вимог пунктів 1.2 та 2.5 Положення про почесних (нештатних) консульських посадових осіб іноземних держав в Україні та консульські установи, що очолюються такими посадовими особами (далі - Положення), затвердженого наказом МЗС України від 25.05.2007 №111. При цьому МЗС України перевіряє дані щодо місця проживання особи згідно з документами, до яких вносяться відомості про місця проживання особи відповідно до статті 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до наявних в МЗС України документів, вимога стосовно проживання почесного консула Франції у м.Донецьк Г.Чижикова на території свого консульського округу є дотриманою. В МЗС України відсутні документи, які підтверджували б інше місце проживання ОСОБА_2.

Посилання, наведене у Вашому зверненні, містить адресу веб-сторінки, що є застарілою, скільки МЗС України більше не публікує інформацію щодо почесних консульств іноземних держав в Україні. Відповідні інформаційні розділи були видалені з меню веб-сайту МЗС України, однак прямі посилання на застарілі сторінки видалити неможливо з технічних причин.

Як зазначалося Посольством Французької Республіки в Україні під час подання документів стосовно погодження кандидатури ОСОБА_2 на посаду почесного консула Франції, відповідне почесне консульство мало місце розташування у Донецьку. Водночас, під час зустрічі з почесними консулами іноземних держав 11.11.2014 Міністр закордонних справ П.Клімкін висловився за тимчасове перенесення місця розташування окремих почесних консульських установ з міркувань безпеки за межі території проведення антитерористичної операції.

Станом на початок липня 2018 року МЗС України не отримувало від Посольства Французької Республіки в Україні оновленої інформації щодо місця розташування почесного консульства, очолюваного ОСОБА_2. З метою отримання актуальної інформації щодо адреси почесного консульства Франції в м.Донецьку можна вернутися до Посольства Французької Республіки за відповідною адресою (зазначено в листі).

Інформацію про місце розташування почесних консульських іноземних держав можна отримати, звернувшись до відповідного іноземного дипломатичного представництва. Перелік іноземних диппредставництв, акредитованих в Україні, розміщений на веб-сайті МЗС України в розділі «Інформація з питань протоколу - Дипломатичний корпус» за посиланням: https://mfa.gov.ua/ua/protocol-info/dip-corps.

Екзекватура є документом, що видається почесній консульській посадовій особі відповідно до Положення та Віденської конвенції про консульські зносини 1963 р. Заявник може звертатися до почесних консульських посадових осіб з метою отримання копій їхніх екзекватур.

Клопотання іноземних дипломатичних установ стосовно призначення почесних консулів на території України опрацьовуються співробітниками МЗС України згідно з розподілом обов'язків.

За встановленою практикою, екзекватура на виконання обов'язків почесними консулами іноземних держав в Україні підписуються Міністром іноземних справ України та керівником МЗС України, що відповідає за протокольні питання.

МЗС України є органом державної влади, що розглядає звернення стосовно дотримання вимог Положення. Працівники МЗС України під час виконання ними посадових обов'язків несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно з доводами позивача МЗС України не повідомив позивача:

- про місцезнаходження Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк;

- про прізвище, ім'я, по батькові та посаду працівника МЗС України, який перед видачею екзекватури ОСОБА_2 був відповідальний за перевірку дотримання вимог Положення про почесних (нештатних) консульських посадових осіб іноземних держав в Україні та консульські установи, що очолюються такими посадовими особами, затвердженого наказом МЗС України від 25.05.2007 №111, щодо місця проживання Почесного консула та місця знаходження Почесного консульства;

- про прізвище, ім'я, по батькові та посаду працівника МЗС України, який підписав екзекватуру ОСОБА_2 від імені МЗС України та дату видачі екзекватури;

- про орган державної влади, до якого можна вернутись у разі виявлення порушень вищевказаного Положення при видачі екзекватури та погодженні розміщення почесних консульств.

Проаналізувавши зміст наданої позивачу інформації у відповідь на запит позивача, суд частково погоджується з його доводами про надання цієї інформації не в повному обсязі.

Так, суд вважає, що МЗС України необґрунтовано не надало позивачу інформацію про місцезнаходження Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк.

Відповідно до преамбули Положення про почесних (нештатних) консульських посадових осіб іноземних держав в Україні та консульські установи, що очолюються такими посадовими особами (далі - Положення), затвердженого наказом МЗС України від 25.05.2007 №111, почесне консульство - будь-яка консульська установа держави, що акредитує, заснована на території України, що очолюється почесною консульською посадовою особою. Почесна консульська посадова особа (далі - почесний консул) - посадова особа, яка очолює консульську установу та виконує окремі консульські функції від імені держави, що акредитує, на визначеній території України. Консульський округ - територія України, визначена почесній консульській посадовій особі для виконання консульських функцій.

Відповідно до вимог, закріплених в пункті 1.2 Положення, почесною консульською посадовою особою може бути громадянин України або за обґрунтуванням сторони, що акредитує, іноземець, який, поміж іншого, постійно проживає в Україні протягом останніх п'яти років; проживає на території свого консульського округу протягом терміну виконання ним консульських функцій.

Розділ 2 Положення визначає процедуру погодження призначення почесної консульської посадової особи.

Пунктом 2.1 указаного розділу Положення передбачено, що запит про надання згоди на призначення в Україні почесної консульської посадової особи іноземної держави надсилається вербальною нотою до МЗС України дипломатичним представництвом, а в разі його відсутності - зовнішньополітичним відомством держави, що акредитує.

У запиті зазначається клас, межі консульського округу та перелік функціональних обов'язків почесної консульської посадової особи, а також місце розташування почесного консульства. Почесне консульство не може бути розташоване в місті, де знаходиться дипломатичне представництво або штатна консульська установа держави, що акредитує (пункт 2.3 Положення).

Клас почесного консула та межі його консульського округу, які можуть охоплювати одну, декілька адміністративно-територіальних одиниць України або всю територію України, визначаються державою, що акредитує, за погодженням з Міністерством закордонних справ України. (пункт 2.4).

Разом із запитом надається біографічна довідка (українською мовою), анкета (додаток до цього Положення, копії паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, а також довідка про відсутність або наявність судимості кандидата на посаду почесної консульської посадової особи (пункт 2.5 Положення).

Зміна класу, меж консульського округу почесного консула та місця розташування почесного консульства може здійснюватися лише за згодою Міністерства закордонних справ України. Для цього іноземна держава надсилає вербальну ноту до Міністерства закордонних справ України з відповідною інформацією та обґрунтуванням зазначених змін. Міністерство закордонних справ України інформує про своє рішення шляхом надсилання відповідної ноти (пункт 2.6 Положення).

Рішення про надання згоди на призначення почесної консульської посадової особи приймається Міністром закордонних справ за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України (пункт 2.7 Положення).

Аналіз змісту викладених норм Положення дає підстави суду дійти висновку, що приймаючи рішення про погодження кандидатуру почесного консула, МЗС України, меж консульського округу почесного консула та місця розташування почесного консульства, або рішення про погодження їхніх змін, Міністерство володіє та повинне володіти усім обсягом інформації й щодо кандидатури Почесного консула Французької Республіки у м.Донецьку, меж його консульського округу та місця розташування Почесного консульства.

Зазначена інформація є публічною і підлягає наданню особі у відповідь на її запит.

Водночас доцільно зауважити, що у Положенні не застосовується термін екзекватура, який у позовній заяві використовує позивач. Зазначений термін застосовується у Віденській конвенції про консульські зносини від 24.04.1963, згідно зі статтею 12 якої екзекватура - дозвіл держави перебування на виконання консульських функцій даною особою в даному консульському окрузі. Екзекватура може являти собою окремий документ або видаватися у формі дозволяючого напису на консульському патенті. Отримавши екзекватуру, консул може приступати до виконання своїх функцій. Порядок і форма видачі екзекватури регламентується законодавством країни перебування. До отримання екзекватури може видаватися тимчасовий дозвіл на виконання консульських функцій. У видачі екзекватури може бути відмовлено. Держава перебування не зобов'язана повідомляти причини відмови у видачі екзекватури.

Зі змісту листа від 09.07.2018 № 211/19-172/3-1358 вбачається, що МЗС України повідомило позивача про останнє відоме місце знаходження Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк, а саме в м.Донецьк, а також про те, що під час зустрічі з почесними консулами іноземних держав 11.11.2014 Міністр закордонних справ України П.Клімкін висловився за тимчасове перенесення місця розташування окремих почесних консульських установ з міркувань безпеки за межі території проведення антитерористичної операції. Однак, станом на початок липня 2018 року МЗС України не отримувало оновленої інформації про місце знаходження Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 №79-р) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м.Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Загальновідомою є обставина щодо тимчасової окупації м.Донецька. Тому малоймовірним є знаходження в м.Донецьк Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк.

Доцільно зауважити, що на веб-сайті МЗС України за посиланням https://mfa.gov.ua/ua/about-ukraine/dip-in-ukraine/missions-list/38 міститься актуальна інформація про Посольство Французької Республіки, Почесне консульство Франції в м.Харків, Почесне консульство Французької Республіки у м.Львів та Почесне консульство Французької Республіки у м.Донецьк. Стосовно кожної з названих установ, окрім Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк, зазначено адресу. Адреса останнього відсутня.

Також указана сторінка містить інформацію про контактні телефони вищевказаних Посольства та почесних консульств, які окрім Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк, за кодом автоматичного мiжмiського зв'язку, визначеного ПАТ «Укртелеком» (веб-сайт Укртелекому за посиланням http://www.ukrtelecom.ua/reference/trunkline_code/code), є відповідно телефонним номерами міст Києва, Харкова та Львова, що узгоджується з місцем розташуванням зазначених установ.

Контактний номер телефону Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк: +38 , що за кодом автоматичного мiжмiського зв'язку, визначеного ПАТ «Укртелеком» (веб-сайт Укртелекому за посиланням http://www.ukrtelecom.ua/reference/trunkline_code/code), є телефонним номером міста Києва та може свідчити про місце розташування названого Почесного консульства у місті Києві.

За наведених обставин суд вважає, що МЗС України надало позивачу неактуальну інформацію про місце розташування Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк.

Ураховуючи законодавчо визначений обов'язок МЗС України щодо погодження місця розташування чи зміни місця розташування почесного консульства, суд вважає, що інформація про зміну місця розташування Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк повинна бути в розпорядженні Міністерства, що в свою чергу зумовлює виникнення у нього обов'язку повідомити про цю адресу позивача.

Доводи МЗС України про те, що Міністерство не володіє інформацією про нове місце розташування Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк, мотивовані тим, що питання визначення місця розташування почесного консульства та його зміна належить до компетенції дипломатичної установи держави, що акредитує, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються пунктом 2.6 Положення, відповідно до якого зміна місця розташування почесного консульства може здійснюватись лише після прийняття МЗС України рішення про погодження такої зміни.

З огляду на викладене не відповідає вимогам законодавства рекомендація відповідача у вищезгаданому листі, адресованому позивачу, щодо можливості його безпосереднього звернення до Посольства Французької Республіки щодо отримання інформації про адресу Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк.

Водночас суд погоджується з доводами відповідача щодо правомірності відмови у наданні позивачу інформації про прізвище, ім'я, по батькові та посаду працівника МЗС України, який перед видачею екзекватури ОСОБА_2, був відповідальний за перевірку дотримання вимог Положення щодо місця його проживання як Почесного консула та місця знаходження Почесного консульства.

Листом від 09.07.2018 № 211/19-172/3-1358 МЗС України повідомило позивача про те, що персональна інформація щодо співробітників, які за функціональними обов'язками виконують ті чи інші завдання у межах компетенції підрозділів Міністерства, не відноситься до категорії публічної інформації згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Частиною першою статті 6 вказаного Закону визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової віднесено інформацію, що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень.

Оскільки відповідно до пункту 2.7 Положення, рішення про надання згоди на призначення почесної консульської посадової особи приймається Міністром закордонних справ України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, то інформація стосовно попереднього опрацювання співробітниками МЗС України документів, що стосуються прийняття такого рішення, в контексті пункту 1 частини 9 Закону є службовою інформацію, що має обмежений доступ, тому не підлягає наданню за запитами на інформацію.

Однак, суд вважає, що відповідачем не у повному обсязі надано інформацію на запит позивача про прізвище, ім'я, по батькові та посаду працівника МЗС України, який підписав екзекватуру ОСОБА_2 від імені МЗС України та про дату видачі йому екзекватури.

Як зазначено вище, згідно з пунктом 2.7 Положення, рішення про надання згоди на призначення почесної консульської посадової особи приймається Міністром закордонних справ України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України.

У листі від 09.07.2018 № 211/19-172/3-1358 МЗС України повідомило позивача про те, що за встановленою практикою екзекватура на виконання обов'язків почесного консула іноземної держави в Україні підписується Міністром іноземних справ України та керівником підрозділу МЗС, що відповідає за протокольні питання.

Однак, відповідач не надав позивачу запитувану інформацію про прізвище, ім'я, по батькові Міністра закордонних справ України, який прийняв рішення про надання згоди на призначення ОСОБА_2 Почесним консулом Французької Республіки у м.Донецьку та підписав таке рішення, а також про прізвище, ім'я, по батькові та посаду керівника підрозділу МЗС, що відповідає за протокольні питання, якщо такий підписав зазначене рішення.

Доводи позивача про ненадання відповідачем інформації щодо того, до якого органу державної влади можна звернутись у разі виявлення порушень Положення при видачі екзекватури та погодженні розміщення почесних консульств, спростовуються змістом листа від 09.07.2018 № 211/19-172/3-1358, в якому МЗС України повідомило його про те, що таким органом є вказане Міністерство.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню судом, а саме, в частині визнання протиправним ненадання Міністерством закордонних справ України у повному обсязі інформації на його запит від 30.06.2017 та щодо зобов'язання відповідача надати йому таку інформацію:

- про місцезнаходження Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк;

- про прізвище, ім'я, по батькові Міністра закордонних справ України, який прийняв рішення про надання згоди на призначення ОСОБА_2 Почесним консулом Французької Республіки у м.Донецьку та підписав його, а також прізвище, ім'я, по батькові та посаду керівника підрозділу МЗС, що відповідає за протокольні питання, у разі підписання ним такого рішення.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією від 30.07.2018 № 13511.

Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог, суд відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 352,40 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5-11, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Міністерства закордонних справ України (01018, м.Київ, Михайлівська площа, 1, ) задовольнити частково.

2. Визнання протиправним ненадання Міністерством закордонних справ України у повному обсязі інформації на запит ОСОБА_1 від 30.06.2017 р.

3. Зобов'язати Міністерство закордонних справ України надати ОСОБА_1 наступну інформацію:

- про місцезнаходження Почесного консульства Французької Республіки у м.Донецьк;

- про прізвище, ім'я, по батькові Міністра закордонних справ України, який прийняв рішення про надання згоди на призначення ОСОБА_2 Почесним консулом Французької Республіки у м.Донецьку та підписав його, а також прізвище, ім'я, по батькові та посаду керівника підрозділу Міністерства закордонних справ України, що відповідає за протокольні питання, у разі підписання ним цього рішення.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства закордонних справ України витрати по сплаті судового збору в сумі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко