Справа № 815/5032/15
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5032/15

Суддя-доповідач П'ятого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1, розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2017 р. по справі № 815/5032/15

позивач управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області

відповідач ОСОБА_2

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2017 р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: по справі не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка була чинною до 15.12.2017 р., оскільки апеляційну скаргу було здано до відділення поштового зв`язку для направлення до суду першої інстанції 27.07.2017 р.) за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду складає 1600 грн.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду повинно бути перераховано або внесено на рахунок №1007, одержувач УК в м. Одесі / Приморський р-н./ 22030101 ,банк: Казначейство України, код банку:899998 Код ЄДРПОУ суду 34380461, в розмірі 1600 грн., в зв`язку з чим апеляційна скарга, відповідно до вимог ч.1 ст.169 КАС України залишається без руху, з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, яка діє з 15.12.2017 року) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України (в редакції до 15.12.2017 р.) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Згідно ч. 3 ст. 186 КАС України (в редакції до 15.12.2017 р.) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 295 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2018 р.) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану ухвалу суду було постановлено в порядку письмового провадження 21 березня 2017 року (т.4 а.с. 88-89).

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду ОСОБА_2 отримала 28.03.2017 року (т.4 а.с. 94).

Перший раз з апеляційною скаргою на ухвалу суду ОСОБА_2 звернулась 05.04.2017 року(згідно штамну канцелярії суду), яку було здано до відділення поштового зв`язку для направлення до суду першої інстанціцї 31.03.2017 р. (т.4 а.с. 116).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без руху та надано апелянту строк для виправлення недоліків апеляційної скарги до 18 травня 2017 року, у зв`язку з несплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 р. відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про відвід судді Скрипченка В.О., відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового зборуза подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу вважати не поданою та повернуто апелянту.

31 липня 2017 р. ОСОБА_2 повторно звернулась з апеляційною скаргою на ухвалу суду, яку було здано до відділення поштового зв`язку для направлення до суду першої інстанції 27.07.2017 р. (т.5 а.с. 24), тобто з пропуском встановленого КАС України (в редакції до 15.12.2017 року) строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 до суду не надано.

Справ разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 надійшла до П`ятого апеляційного адміністративного суду 27.12.2018 р. та відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Шевчук О.А.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

У зв`язку із вищевикладеним, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.296,298 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на зазначене, та керуючись вимогами норм Кодексу адміністративного судочинства, суддя приходить до висновку про необхідність залишити подану апеляційну скаргу без руху, для надання апелянтом: документу про сплату судового збору, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення, у зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без руху.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298, 299 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Розяснити ОСОБА_2 , що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала у касаційному порядку не підлягає оскарженю.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1