Справа № 826/18463/14
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 826/18463/14

адміністративне провадження № К/9901/5989/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 826/18463/14

за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Іщук І. О.) від 15 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Сорочко Є. О., Горбань Н. І., Межевич М. В.) від 12 березня 2015 року, встановив:

I. РУХ СПРАВИ

1. У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонду) та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни (далі - Уповноважена особа), в якому просила:

- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо невключення ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- визнати протиправним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо невключення ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну включити ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що відповідачами в порушення вимог чинного законодавства не включено позивача до Переліку вкладників ПАТ «Старокиївський Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку та за договором банківського вкладу, внаслідок чого протиправно не включено до Загального реєстру вкладників.

3. 15 січня 2015 року позивачем до суду подано заяву про зміну позовних вимог, в якій просила:

- визнати протиправним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичної особи на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо зупинення та перерахування/виплат за транзакціями і правочинами з ОСОБА_2, визнання нікчемним усіх транзакцій та правочинів (договорів) з ОСОБА_2, у тому числі договору банківського вкладу від 27 травня 2014 року № 05/1630-20174 та договору банківського рахунку від 15 травня 2014 року № 7928;

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи щодо не включення ОСОБА_2 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов'язати Уповноважену особу включити ОСОБА_2 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_2 до Реєстру вкладників (Загального реєстру вкладників) ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до Реєстру вкладників (Загального реєстру вкладників) ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Окружний адміністративний суд міста Києва у судовому засіданні 15 січня 2015 року відмовив у задоволенні клопотання позивача про зміну позовних вимог.

5. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

6. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2015 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

8. 07 травня 2015 року до Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в яких останній просить залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року - без змін.

9. 21 травня 2015 року до Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Л. О., в яких останній, зазначаючи, що рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

10. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалась.

11. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

12. 18 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі № 826/18463/14 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

13. 14 серпня 2018 року до Верховного Суду від позивача надійшли додаткові обґрунтування касаційної скарги, в яких просить задовольнити касаційну скаргу в повному обсязі.

14. Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її розгляд в порядку письмового провадження.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. Судами попередніх інстанцій установлено, що 12 травня 2014 року постановою Правління Національного банку України № 276/БТ «Про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії проблемних» його віднесено ПАТ «Старокиївський банк» до цієї категорії строком до 180 днів.

16. 15 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» (банк) та позивачем - ОСОБА_2 (клієнт) укладено договір банківського рахунку № 7928, відповідно до п. 1.1. якого банк, за заявою клієнта, зобов'язується відкрити банківський поточний (на вимогу) рахунок клієнта № 9001 у гривні, надалі - «Рахунок», та здійснювати за ним операції згідно діючого законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб нормативно-правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський банк».

17. 27 травня 2014 року між позивачем та ПАТ «Старокиївський банк» укладено Договір банківського вкладу № 05/1630-2014, згідно якого, банком відкрито вкладнику вкладний (строковий) рахунок НОМЕР_1 «недільний» у гривні, а вкладником внесено на цей рахунок грошові кошти у сумі 200000 грн. Дата внесення вкладу - 27 травня 2014 року, дата повернення вкладу - 03 червня 2014 року, що підтверджується квитанцією від 15 травня 2014 року № 63879 про внесення коштів на поточний рахунок та випискою за період з 15 травня 2014 року по 09 вересня 2014 року, згідно якої, кошти з поточного рахунку перерахували на депозитний рахунок 27 травня 2014 року.

18. На підставі Постанови Правління Національного банку України від 17 червня 2014 року № 365 «Про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17 червня 2014 року прийнято рішення № 50 про запровадження з 18 червня 2014 року тимчасової адміністрації та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну.

19. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» запроваджено строком на 3 місяці з 18 червня 2014 року по 18 вересня 2014 року.

20. Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Л. О. від 29 серпня 2014 року № 61, зупинено перерахування/виплати за транзакціями і правочинами згідно переліку; визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), в тому числі договори, які укладені з позивачем.

21. 01 вересня 2014 року банком подано заяву до ДДСБЕЗ МВС України про відкриття кримінального провадження.

22. Згідно офіційного повідомлення з 03 вересня 2014 року ПАТ «Старокиївський банк» починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився по 18 червня 2014 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися протягом усього терміну дії тимчасової адміністрації через установи Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь».

23. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 11 вересня 2014 року № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2014 року № 92 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну за період з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року.

24. ОСОБА_2 звернулася до контакт-центру ПАТ «Банк «Київська Русь», щодо надання інформації про включення до реєстру вкладників ПАТ «Старокиївський банк» де дізналася, що її вимоги не включені до даного реєстру.

25. 09 вересня 2014 року позивач звернулася до ПАТ «Старокиївський банк» із зверненням вх. № 1351/09-01 про відсутність її в реєстрах вкладників банку та вимогою здійснити виплату належних їй коштів.

26. Листом від 17 вересня 2014 року вих. № 2399/09-02 ПАТ «Старокиївський банк» повідомлено позивача, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Пантіною Л. О. прийнято рішення про зупинення виплат та перерахувань гарантованих Фондом на користь ОСОБА_2 та визнано Договір банківського рахунку та Договір банківського вкладу нікчемними.

27. Позивач звернулася з заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 вересня 2014 року про відсутність її в реєстрах вкладників банку та вимогою здійснити виплату належних їй коштів.

28. На вказану заяву Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу надано відповідь від 01 жовтня 2014 року вих. 21-036-8692/14, що на даний час Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» здійснює перевірку правових підстав розміщення зазначеного вкладу в банку з урахувань обмежень в діяльності банку, встановлених Національним банком України під час віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії проблемних.

29. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

30. Оцінюючи доводи сторін, суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, зазначили про відсутність правових підстав для їх задоволення.

31. До такого висновку суди попередніх інстанцій дійшли, виходячи із того, що позивач не вносила на рахунки в Банку реальних коштів, тому укладання Договору банківського рахунку, Договору банківського вкладу та проведення фінансових операцій із зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я позивача, здійснений з метою створення обов'язку Фонду щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів.

32. Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивачки до Загального реєстру вкладників та зобов'язання цієї особи включити позивачку до Загального реєстру вкладників, суди попередніх інстанцій зазначили, що вони не ґрунтуються на положеннях законодавства, є безпідставним, оскільки Загальний перелік вкладників не складається та не затверджується Уповноваженою особою Фонду

33. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до Фонду відносно протиправності невключення до Загального реєстру відомостей про позивачку та про зобов'язання Фонду включити відомості про позивачку до Загального реєстру, суди зазначили, що вказані відомості вносяться до Загального реєстру на підставі переліку, який складається Уповноваженою особою Фонду.

33.1. Підставами для не включення позивачки до Загального реєстру вкладників стало те, що вона не включена до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

33.2. Передумовою для невключення позивача до Переліку вкладників стало те, що Договір про відкриття рахунку та Договір вкладу ПАТ «Старокиївський Банк» визнані нікчемними відповідно до вимог ч. 2 та 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

34. Суди попередніх інстанцій також зазначили, що ключення певного вкладника банку до повного Переліку вкладників, а потім до Загального реєстру означає підтвердження права цієї особи на отримання коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як компенсації за вкладом в банку.

Натомість позивачем не доведено набуття такого права, а отже відсутні правові підстави вважати, що остання підлягає включенню до Загального реєстру вкладників, а тому заявлені вимоги до Фонду відносно протиправності невключення відомостей про позивачку до Загального реєстру вкладників та про зобов'язання включити відомості про неї до Загального реєстру, є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

35. Суд апеляційної інстанції у своєму рішенні також відмітив, що позивачем не було оскаржено в судовому порядку рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 серпня 2014 року № 182/14 та наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ «Старокиївський банк» Пантіною Л. О. від 29 серпня 2014 року № 61, а тому підстав для включення позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не було.

36. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про нікчемність договору позивача з ПАТ «Старокиївський банк» № 05/1630-2014, згідно якого банком відкрито вкладнику ОСОБА_2 вкладний (строковий) рахунок НОМЕР_1, оскільки ці обставини не були предметом позову.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

37. Скаржник у своїй касаційній скарзі зазначає, що:

- як судом першої інстанції необґрунтовано та незаконно відмолено у задоволенні заяви про зміну позовних вимог з підстав неможливості одночасної зміни предмету та підстави позову, так і судом апеляційної інстанції необґрунтовано відмовлено у розгляді заперечення на ухвалу суду першої інстанції про відмову у зміні позовних вимог;

- суди попередніх інстанцій неналежно надали оцінку факту внесення позивачем грошових коштів у розмірі 200000 грн. до каси ПАТ «Старокиївський банк»; ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції жодних доказів, щоб підтверджували факт невнесення реальних коштів позивачем на банківський рахунок, не витребувано;

- судами не надано правового обґрунтування поняттю «дроблення» рахунку, хоча у мотивувальній частині судових рішень неодноразово посилаються на дане поняття;

- твердження про те, що позивач має намір отримати кошти не від Банку, а за рахунок держави від Фонду суперечить Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки Фонд є економічно самостійною установою чиї кошти відокремлені від Державного бюджету України, а також у разі прийняття Фондом рішенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, Фонду набуває прав кредитора банку, а отже забирає усі активи та пасиви банку;

- неналежна оцінка правомірності рішення Уповноваженої особи щодо зупинення перерахування/виплати за трансакціями і правочинами, визнання нікчемними усіх трансакцій та правочинів (договорів) з ОСОБА_2, у тому числі договору банківського вкладу та договору банківського рахунку;

- для визнання договору банківського рахунку та договору банківського вкладу фіктивними Уповноваженій особі не достатньо провести внутрішню перевірку, а необхідно звернутися до суду та довести фіктивність процесу відкриття рахунку;

- неправомірно прийнято до уваги факт звернення Уповноваженої особи із заявою до МВС України, на підставі якої відкрито кримінальне провадження за фактом зловживання службовими повноваженнями працівниками банку;

- не надано належної оцінки такому критерію правомірності рішення суб'єкта владних повноважень як використання повноваження з тією метою, з якою це повноваження надано.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

38. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

39. Колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи не в повній мірі з'ясували всі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

40. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року по справі № 826/1476/15, обставини якої певним чином є подібними до обставин у справі, що розглядається, дійшла висновку, що перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ (далі - Закон № 4452-VІ) підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

41. У цьому рішенні Велика Палата Верховного Суду також зазначив, що поняття «подрібнення вкладів», «розбивка вкладів», вжиті у судових рішеннях, не є правовими. Фактично під «подрібненням» чи «розбивкою» розуміється перерахування коштів з рахунку однієї фізичної особи на рахунок іншої.

42. Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивачки будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

43. Згідно з положеннями ст. 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторони правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

44. При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч. 2 ст. 215 ЦК та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписала уповноважена особа Фонду як особа, що здійснює повноваження органу управління банку. Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину.

45. Отже, розглядаючи спір про визнання протиправними дій чи рішень Уповноваженої особи про відмову включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, адміністративні суди повинні перевірити обґрунтованість і законність такої відмови.

46. Статтею 71 КАС України встановлено, що обов'язок доведення відповідних обставин покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

47. За таких обставин, колегія суддів зазначає, що суди попередніх інстанцій повинні дослідити доводи Фонду чи його Уповноваженої особи про наявність обставин, що свідчать про нікчемність правочинів та чинники, які підтверджують їх нікчемність, та, як наслідок, унеможливлюють включення особи до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

48. Згідно наказу Уповноваженої особи Пантіної Л. О. від 29 серпня 2014 року № 61, підставою для визнання всіх транзакцій та правочинів (договорів), згідно переліку, в тому числі вчинених позивачем, до нікчемних зазначено ч. 2, 3 ст. 38 Закону № 4452-VI. Проте, судами не досліджено, за якими саме ознаками Уповноважена особа виявила і визначила спірні правочини як нікчемні і, чому не відобразила у наказі, за підставами якого саме пункту ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI виявила і віднесла ці правочини до нікчемних.

49. Крім того, суди попередніх інстанцій не встановили, який саме правочин є нікчемним: відкриття позивачем рахунку у банку, тобто Договір банківського рахунку, Договір банківського вкладу чи операції з перерахування коштів на рахунок з рахунків інших осіб тощо, як і не встановили, які умови Договору банківського рахунку чи інших договорів передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг) прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку.

50. Також судами попередніх інстанцій:

- не надано оцінки правовим підставам перерахування коштів з рахунку іншої особи на рахунок позивача;

- належно не мотивовано участь позивача у «кримінальних схемах з дроблення вкладів»;

- не обґрунтовано, чому платіжні операції з перерахування коштів з рахунку іншої особи чи осіб на рахунок позивача, є правочинами між банком та позивачем згідно зі ст. 202 ЦК. Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

51. За змістом ч. 1, 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

52. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

53. Отже, під час нового розгляду судам слід врахувати вищенаведене та прийняти законне та обґрунтоване рішення за результатами повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

54. За таких обставин справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

55. Оскільки колегія суддів повертає справу на новий розгляд до суду першої інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 342, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі № 826/18463/14 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя О. П. Стародуб