Справа № 0540/5537/18-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року справа №0540/5537/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Ястребової Л.В., Геращенка І.В., за участю секретаря судового засідання - Токаревої А.Г., позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Окорокової Є.Є., діючої за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року у справі № 0540/5537/18-а (головуючий суддя І інстанції - Логойда Т.В.), складене у повному обсязі 14 вересня 2018 року у м. Слов'янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року № 1668;

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року №250 о/с;

- поновлення його на посаді старшого лейтенанта поліції - інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з дати його звільнення, тобто з 25 червня 2018 року;

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу (а.с. 3-8, 16-21 т.1).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року у справі № 805/3108/17-а відмовлено у задоволені позовних вимог у повному обсязі (а.с. 241-245 т.1).

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що станом на час розгляду справи його не визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а, відтак, позивач вважається невинуватим у його вчинені та не може бути звільненим зі служби з цих підстав. Зазначає, що про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України повідомлено ОСОБА_3 та в даній справі він є тільки свідком.

При цьому, апелянтом зазначено, що його не повідомлено підстави звільнення та не ознайомлено з результатами службового розслідування (а.с. 1-5 т.2).

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, наполягала на тому, що рішення суду першої інстанції є правомірним та таким, що прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 07 листопада 2015 року проходив службу в поліції на посаді старшого лейтенанта поліції - інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (а.с. 10, 42, 43 т.1).

31 травня 2018 року до УКЗ Головного управління Національної поліції в Донецькій області з Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області надійшло повідомлення про відкриття Прокуратурою Донецької області кримінального провадження від 18 травня 2018 року № 0000264 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, щодо працівників сектору реагування патрульної поліції, які вимагали від громадянина ОСОБА_4 неправомірну вигоду в сумі 7500 грн. за не притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с. 73 т.1).

За вказаним фактом наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 01 червня 2018 року № 1431 призначено службове розслідування (а.с. 75, 119 т.1).

Під час службового розслідування встановлено, що відповідно до дислокації сил та засобів сектору СПП Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області на 08 травня 2018 року, що затверджена начальником Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 20 год. 00 хв. 08 травня до 08 год. 00 хв. 09 травня 2018 року поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 1 Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області сержант поліції ОСОБА_5 та інспектор сектору реагування патрульної поліції № 4 цього ж відділення поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 на службовому автомобілі заступили на пост «Мангуш» та перебували у наряді сектору реагування патрульної поліції по забезпеченню безпеки дорожнього руху та реагування на виклик громадян в Мангушському районі Люкс 51(а.с. 71, 160 т. 1).

09 травня 2018 року о 06 год. 58 хв. ними на стаціонарному посту «Мангуш» на комплексі відеофіксації системи «Рубіж» з розпізнавання номерних знаків транспортних засобів було виявлено автомобіль «Чері Тіго», н.з. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_4, який Жовтневим відділенням поліції Дніпропетровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області позбавлений права керування, у зв'язку з чим вказаний транспортний засіб було зупинено. За не притягнення до адміністративної відповідальності вказаній особі (власнику автомобіля) працівниками поліції запропоновано надати неправомірну вигоду у сумі 300 доларів США, на що останній погодився.

18 травня 2018 року Прокуратурою Донецької області за заявою ОСОБА_4 про вимагання і намір отримати працівником правоохоронного органу неправомірну вигоду в сумі 7500 грн. за не притягнення його до адміністративної відповідальності відкрито кримінальне провадження № 0000264.

31 травня 2018 року за попередньою згодою з працівниками поліції у вказаному ними місці (на перехресті вулиць Степної і Кірова у с.м.т. Мангуш під дорожнім знаком) ОСОБА_4 залишив згорток, в якому знаходились грошові кошти, де приблизно о 19 год. його забрав ОСОБА_1

Під час спроби працівниками Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях і Прокуратури Донецької області затримати ОСОБА_1, він сів у свій автомобіль «ВАЗ-2110», н.з. НОМЕР_1 та намагався з місця події втекти. Вказані дії буди припиненні працівниками Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях і Прокуратури Донецької області і в результаті обшуку автомобіля ОСОБА_1 вилучено згорток з грошима в сумі 7500 грн. Останній пояснив, що забрати згорток йому запропонував ОСОБА_5

Пізніше біля адміністративної будівлі Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області було затримано ОСОБА_5 та проведено обшук його власного автомобіля, під час якого нічого не вилучено.

Під час затримання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 знаходилися поза службою, без вогнепальної зброї, у форменому одязі.

Також встановлено, що згідно з довідкою по кримінальному провадженню №0002275, досудове розслідування у якому розпочато 09 квітня 2018 року за ознаками ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України встановлено, що 30 травня 2016 року з ПАТ КБ «Приват Банк» до Соборного відділення поліції Дніпропетровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла заява про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи майном товариства, а саме автомобілем «Чері Тіго», н.з. НОМЕР_2, чим завдали значної шкоди. 31 травня 2016 року слідчим відділом вказаного відділення поліції винесено постанову про розшук транспортного засобу та внесення відповідних даних до системи «Рубіж». Станом на 04 червня 2018 року вказаний автомобіль перебуває в розшуку та місцезнаходження його невідомо (а.с. 76-95 т.1).

01 червня 2018 року позивача ознайомлено з пам'яткою про порядок проведення службових розслідувань (а.с. 44, 140 т.1).

Під час службового розслідування відібрані письмові пояснення, зокрема, від позивача (пояснення від 01 червня 2018 року) (а.с. 43-62, 142-159 т.1).

04 червня 2018 року за результатами службового розслідування складено висновок, який затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яким рекомендовано за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог п.п. 1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу 1, п. 1 розд. II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, п. 5.1. розд. 5 Методичних рекомендацій щодо роботи з автоматизованою інформаційно-пошуковою системою відеофіксації транспортних засобів з розпізнанням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль-Рубіж», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 грудня 2011 року № 975, що виразилося у недотриманні вимог чинного законодавства України, обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, скоєнні вчинку, який підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби, зокрема ОСОБА_1 запропоновано звільнити зі служби в поліції по виходу з лікарняних (а.с. 76-95, 120-134 т.1).

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14 червня 2018 року №1574 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками Центрального відділу поліції і Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та заходи реагування» за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог п.п. 1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу 1, п. 1 розд. II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, п. 5.1. розд. 5 Методичних рекомендацій щодо роботи з автоматизованою інформаційно-пошуковою системою відеофіксації транспортних засобів з розпізнанням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль-Рубіж», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 грудня 2011 року № 975, що виразилося у недотриманні вимог чинного законодавства України, обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, скоєнні вчинку, який підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби, зокрема ОСОБА_1 наказано звільнити зі служби в поліції по виходу з лікарняного (п. 1 Наказу) (а.с. 96-99, 115-118 т.1).

На наступний день позивача в телефонному режимі повідомлено про існування вказаного наказу та запропоновано прибути до Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області для ознайомлення під підпис з наказом, від чого позивач відмовився, про що того ж дня було складено акт від 15 червня 2018 року №1.

В період з 01 червня 2018 року по 22 червня 2018 року позивач був тимчасово непрацездатним.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року №1668 «Про виконання п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14 червня 2018 року №1574» наказ від 14 червня 2018 року №1574 виконано - з наведених в ньому підстав на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (п.1 Наказу) (а.с. 100, 141 т.1).

В той же день позивача в телефонному режимі повідомлено про існування вказаного наказу, до його відому доведено зміст п. 1 наказу (про його звільнення зі служби в поліції) та запропоновано прибути до Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області для ознайомлення під підпис з наказом, від чого позивач відмовився, про що того ж дня було складено акт від 25 червня 2018 року №2.

На підставі вказаного наказу (від 25 червня 2018 року №1668) наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року №250 о/с ОСОБА_1 з 25 червня 2018 року звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 101 т.1).

З наказом позивача ознайомлено в той же день.

25 червня 2018 року позивачу вручено військовий квиток, трудову книжку, обхідний лист, припис до РВК та витяг з наказу від 25 червня 2018 року № 250 о/с, у якому вказана підстава звільнення, про що він написав відповідну розписку (а.с. 102 т.1).

02 липня 2018 року зміст вказаного наказу оголошено особовому складу органу внутрішніх справ.

Судом також встановлено, що відповідно до службової характеристики та інформаційної довідки ОСОБА_1 під час служби в поліції зарекомендував себе з позитивного боку; не знятих дисциплінарних стягнень не мав.

Судом також встановлено, що до відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшим інспектором з ОД відділу ЮС УКЗ Головного управління Національної поліції в Донецькій області надано копію наказу від 14 червня 2018 №1574 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками Центрального відділу поліції і Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та заходи реагування», в якому допущено описку - помилково зазначено номер «1576», про що відповідачем складено довідку від 20 серпня 2018 року №5455/12/02-2018. Спірним питання даної справи є правомірність звільнення позивача зі служби.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття наказів про звільнення позивача зі служби у зв'язку з вчиненням дій несумісних з проходженням служби у Національній Поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року N3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Обов'язки поліцейського, визначені ст.18 Закону №580-VIII, відповідно до вимог якої поліцейський зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно з положеннями ст.19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України визначено, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі ст.2 названого статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ст.5 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі ст. 2, ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

В силу вимог ст.12 Дисциплінарного статуту звільнення з органів внутрішніх справ є одним з видів дисциплінарних стягнень, які можуть накладатися на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування (ст.14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.16 Дисциплінарного статуту, у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування.

Відповідно до Присяги працівника поліції, текст якої наведено в ст. 64 Закону України «Про національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, відповідно до тексту якої усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки.

Згідно з п. 5 розд. 1, п. 1 розд. II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Пунктом 1 розд. II Правил етичної поведінки поліцейських визначено, що під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно з пп.6.2.2 п. 6.2 розд. VI Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 лютого 2013 року № 230, до обов'язків виконавця (голови, членів комісії) службового розслідування належить обов'язок за письмово оформленим бажанням особи РНС, стосовно якої проводилося службове розслідування, знайомити її із затвердженим висновком службового розслідування.

Відповідно до п.п. 6.3.5 та 6.3.6 Інструкції особа РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування має право:

- за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України;

- оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Твердження позивача щодо необізнаності в проведені службового розслідування, не ознайомлення його з результатами службового розслідування не спростовано та не підтверджено відповідачем.

Твердження відповідача про те, що позивачу телефонували та повідомляли про необхідність прибути до місця несення служби також не підтверджено належними та допустимими доказами відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з наведених норм Дисциплінарного статуту, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення дисципліни, можливе за умови підтвердження належними доказами та за наслідками закінчення відповідної кримінальної справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи матеріали службового розслідування щодо позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Як вбачається з матеріалів справи та письмових пояснень відповідача, службове розслідування проводилось за фактом відкриття прокуратурою Донецької області кримінального провадження № 0000264. Як зазначає відповідач позивач ОСОБА_1 сумісне з ОСОБА_5 несли службу на території Мангушського району у групі швидкого реагування .

На посту «Мангуш»( місце де був зупинений автомобіль під керуванням гр.ОСОБА_4.) старшим групи був ОСОБА_7, який ніс службу окремо від ОСОБА_5 та ОСОБА_1

З пояснень ОСОБА_7, (а.с. 148) вбачається, що саме він надавав розпорядження ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зупинити для перевірки автомобіль під керування ОСОБА_8, який був запрошений в приміщення посту « Мангуш» , де він перевіряв документи водія автомобіля «Чері Тіго», н.з. НОМЕР_2, та оскільки по всім наявним базам порушень законодавства не було виявлено, ним особисто прийнято рішення щодо повернення документів та відпустити гр. ОСОБА_4, відтак, підстав вважати позивача винним у вчиненні будь-яких порушень службової дисципліни в цих питаннях не має та відповідачем не доведено. Отже доводи відповідача щодо порушення службової дисципліни ОСОБА_1 суд не приймає до уваги, та дані обставини не зазначені як підставою проведення службового розслідування та прийняття спірних наказів.

Інших порушень службової дисципліни відповідачем не наведено.

Як убачається з п.п.6 ч.1 ст.77 ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Осіб яких притягнуто до кримінальної або адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення, пов'язані з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», підлягають звільненню з відповідних посад у триденний строк з дня отримання державним органом, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, якщо інше не передбачено законом.

В матеріалах справи відсутні докази щодо визнання позивача винним у вичинені злочину у кримінальному проваджені № 0000264.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що накази про звільнення позивача є протиправними з огляду на недоведеність дисциплінарного проступку позивача, відтак позовні вимоги в частині їх скасування є такими, що підлягають задоволенню, а позивач має бути поновленим на посаді з 26 червня 2018 року (наступний день після звільнення).

Вирішуючи питання про порядок нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Вирішуючи питання про порядок обчислення належного до виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу та нормативно-правове урегулювання спірних правовідносин, суд виходить з такого.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу, пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Донецькій області про доходи позивача, грошове забезпечення позивача у квітні 2018 року складало 9000,16 грн., у травні 2018 року 10 900,24 грн. (а.с. 179 т. 1).

Середньоденна заробітна плата складає: (9 000,16 грн.+ 10 900,24 грн.) : 61 календарний день за два місяці = 326,24 грн.

Період вимушеного прогулу позивача з 26 червня 2018 року (перший робочий день після звільнення позивача) по 22 грудня 2018 року (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді) складає 180 календарних дня, тому позовні вимоги позивача про поновлення на посаді з 25.06.2018 року задоволенню не підлягають.

Отже, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу позивача за період з з 26 червня 2018 року по 22 грудня 2018 року складає 58 723,20 грн. (180 календарних дня х 326,24 грн.).

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року у справі № 0540/5537/18-а - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року № 1668.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 червня 2018 року №250 о/с.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого лейтенанта поліції - інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 26 червня 2018 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 червня 2018 року по 22 грудня 2018 року у розмірі 58 723 (п'ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять три) гривні 20 копійок з відрахуванням обов'язкових платежів по зборів.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині повнолення ОСОБА_1 на посаді старшого лейтенанта поліції - інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, а саме 9 787 (дев'ять тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 20 копійок з відрахуванням обов'язкових платежів по зборів.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 22 грудня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2018 року.

Судді Т.Г. Арабей

Л.В. Ястребова

І.В. Геращенко