Справа № 815/2592/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2592/18

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А. Час і місце ухвалення: 17:25, 18.09.2018р., м.Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будтрест-ВВ» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Будтрест-ВВ» звернулося до суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасувати рішень про коригування митної вартості товарів №UA100110/2018/000020/2 від 13 квітня 2018 року та №UA00110/2018/000025/2 від 11 травня 2018 року, а також визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2018/00129 від 13 квітня 2018 року та № UA100110/2018/00181 від 11 травня 2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 року позов ТОВ «Будтрест-ВВ» задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 02.10.2018 року Київська міська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, обґрунтовану не правильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні спору не надано належної правової оцінки доводам відповідача про ненадання ТОВ «Будтрест-ВВ» документально підтверджених відомостей відносно вартості (витрат) страхування. Обов'язок надання всіх необхідних документів покладається на декларанта, тоді як товариство відмовилося від надання додаткових документів, які воно зобов'язано було надати на вимогу митного органу відповідно до ст.53 Митного кодексу України.

Також, апелянт посилається на те, що митним органом проведено порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів з довідковою інформацією, та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947). При застосуванні резервного методу допускається порівняння цін на товари різних виробників та продавців товару, навіть з різних країн походження товару.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 року та прийняття нової постанови - про відмову в задоволенні позову ТОВ «Будтрест-ВВ».

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 22.04.2017 року між ТОВ «Будтрест-ВВ» (Покупець) та HENGSHUI LINHAI FIBERGLASS CO., LTD (China) (Продавець) було укладено контракт купівлі-продажу №HLF/BB-220417, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує товари народного споживання у відповідності з документами відвантаження, узгодженими та підписаними сторонами, на кожну поставку окремо і на умовах, зазначених у даному контракті та інвойсах і доповненнях до нього (п.1.1). Сума контракту становить 1000000 доларів США (п.2.1). Термін дії контракту - один рік з моменту його підписання - до 22.04.2018 року (п.2.1). Ціни за даним контрактом є предметом усної чи письмової домовленості між сторонами та вказуються в інвойсах (п.3.1). Умови поставок за цим контрактом визначаються і вказуються окремо у кожному наступному інвойсі. Поставки повинні здійснюватись у повній відповідності із замовленням покупця, в яких вказаний необхідний асортимент, термін і умови поставки (у відповідності з «ІНКОТЕРМС» - в діючій редакції) (п.4.1). Вартість палет, тари та упаковки включена у вартість товару (п.6.3).

З метою митного оформлення товару ТОВ «Будтрест-ВВ» для підтвердження його митної вартості до Київської міської митниці ДФС були подані електронні митні декларації №UA100110/2018/309863 від 13.04.2018 року та №UA100110/2018/312703 від 11.05.2018 року, де було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною зовнішньоекономічного контракту №HLF/BB-220417 від 22.04.2017 року.

Для підтвердження митної вартості товару за митною декларацією №UA100110/2018/309863 від 13.04.2018 року декларант надав наступні документи:

- пакувальний лист №HLF/BB-AW-L-17918А2 від 12.02.2018 року;

- інвойс №HLF/BB-AW-L-17918А2 від 12.02.2018 року;

- коносамент №4359-0177-801.036 від 12.02.2018 року;

- міжнародну товарно-транспортну накладну №8/1 від 11.04.2018 року;

- декларацію про походження товару №HLF/BB-AW-L-17918А2 від 12.02.2018 року;

- прайс-лист від 29.01.2018 року;

- зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №HLF/BB-220417 від 22.04.2017 року;

- договір про надання послуг митного брокера №052001 від 20.05.2017 року;

- інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару ПКМУ №364 від 25.05.2016 року та інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів іншими державами за №2313508 від 19.04.2018 року.

Для підтвердження митної вартості товару за митною декларацією №UA100110/2018/312703 від 11.05.2018 року декларант надав наступні документи:

- пакувальний лист №HLF/BB-NT17H367602 від 25.03.2018 року;

- інвойс № HLF/BB-NT17H367602 від 25.03.2018 року;

- коносамент №4359-0177-803.022 від 25.03.2018 року;

- міжнародну товарно-транспортну накладну №16/1 від 07.05.2018 року;

- декларацію про походження товару №HLF/BB-NT17H367602 від 25.03.2018 року;

- прайс-лист від 09.03.2018 року;

- зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №HLF/BB-220417 від 22.04.2017 року;

- договір про надання послуг митного брокера №052001 від 20.05.2017 року;

- інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару ПКМУ №364 від 25.05.2016 року та інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів іншими державами за №2313508 від 19.04.2018 року.

Під час здійснення Київською міською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями №UA100110/2018/309863 від 13.04.2018 року та №UA100110/2018/312703 від 11.05.2018 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності.

Київською міською митницею ДФС було видано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2018/00129 13.04.2018 року та №UA100110/2018/00181 від 11.05.2018 року, а також прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100110/2018/000020/2 та №UA100110/2018/000028/2, згідно яких митна вартість оцінюваних товарів була визначена за резервним методом.

Підставою для коригування митної вартості товарів у рішеннях №UA100110/2018/000020/2 та №UA100110/2018/000028/2 зазначено, що

- у п.4.1 контракту від 22.04.2017 року №HLF/BB - 220417 зазначено, що умови поставки товару визначаються окремо у кожному наступному інвойсі. В наданих інвойсах від 12.02.2018 року №HLF/BB-AW-L-17918А2 та від 25.03.2018 року №HLF/BB-NT17H367602 - умови поставки товару - СРТ Київ. Проте, в пакувальних листах від 12.02.2018 року №HLF/BB-AW-L-17918А2 та від 25.03.2018 року №HLF/BB-NT17H367602 зазначені умови поставки CIF Одеса;

- відповідно до міжнародних правил при умовах поставки CIF до вартості товару включаються витрати на страхування та транспортування до кордону України. Згідно з п.8 ч.2 ст.53 МКУ, якщо страхування здійснювалось, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування подаються для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Однак, до митного оформлення не подані страхові документи чи документи, що містять відомості про вартість страхування, або документальне підтвердження про відсутність страхування. В п.п.6.3 контракту зазначено, що «вартість палет, тари та упаковки включено у вартість товару». Згідно п.10 ст.58 МКУ вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням це складові митної вартості. Але, разом з тим, відомості щодо числових значень таких складових не підтверджено документально, тобто немає можливості відокремити числові значення вартості самого товару;

- документ, наданий в якості прайс-листа, отриманий від продавця, а не від виробника товару. В наданому прайс-листі відсутні умови поставки товару.

У спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів, також, зазначено, що декларантом не виконано обов'язки обумовлені п.2 ч.2 ст.52 МК України подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Декларант відмовився від надання додаткових документів шляхом надсилання електронного повідомлення, засвідченого особистим цифровим підписом.

Судом першої інстанції, також, встановлено, що ТОВ «Будтрест-ВВ» направило Київській міській митниці ДФС заяви від 17.04.2018 року та від 14.05.2018 року, у яких просило винести рішення щодо визнання митної вартості, скасувати рішення про коригування митної вартості та повернути (вивільнити) надану фінансову гарантію за митними деклараціями. До вказаних заяв позивач додав пакувальні листи №HLF/BB-AW-L-17918А2 та №HLF/BB-NT17H367602, а також листи контрактотримача від 13.04.2018 року та від 08.05.2018 року, згідно яких HENGSHUI LINHAI FIBERGLASS CO., LTD зазначило, що на адресу ТОВ «Будтрест-ВВ» згідно контракту №HLF/BB-220417 від 22.04.2017 року по інвойсах №HLF/BB-AW-L-17918А2 від 12.02.2018 року та №HLF/BB-NT17H367602 від 25.03.2018 року в контейнерах GVCU5173109 та MRKU5019240 відправлений вантаж «Бензопили». При видані пакувальних листів №HLF/BB-AW-L-17918А2 та №HLF/BB-NT17H367602, у зв'язку з технічною помилкою, була вказана невірна інформація в графі «умови поставки». Зокрема, було зазначено «Terms of delivery/Умови поставки СІF-Odessa/ СІF-Одеса», тоді як правильним слід вважати «Terms of delivery/Умови поставки СРТ-Kyiv/СРТ-Київ».

За результатами розгляду вищевказаних заяв позивача, відповідач направив ТОВ «Будтрест-ВВ» листи від 17.04.2018 року та від 14.05.2018 року, згідно яких Київська міська митниця ДФС не вбачає підстав для скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA100110/2018/000020/2 та №UA100110/2018/000025/2.

Не погоджуючись з правомірністю рішень про коригування митної вартості товарів за №UA100110/2018/000020/2 від 13.04.2018 року та №UA00110/2018/000025/2 від 11.05.2018 року, а також правомірністю карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2018/00129 від 13.04.2018 року та № UA100110/2018/00181 від 11.05.2018 року ТОВ «Будтрест-ВВ» оскаржило їх в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено, що подані позивачем документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значенні складових вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та, у зв'язку з цим, про наявність підстав для їх задоволення. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 4 та 5 ст.58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

У відповідності до ч.3 ст.318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Отже, митним органам надана компетенція перевіряти та контролювати правильність обчислення декларантом митної вартості товару. Але, такі повноваження митних органів мають законодавчі обмеження. У випадках незгоди із задекларованою митною вартістю митний орган розпочинає процедуру консультації з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частин 1, 2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч.6 ст.53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за електронними митними деклараціями, встановлено, що в наданих декларантом інвойсах від 12.02.2018 року №HLF/BB-AW-L-17918А2 та від 25.03.2018 року №HLF/BB-NT17H367602 вказано умови поставки CРТ-Київ, однак, у пакувальних листах від 12.02.2018 року №HLF/BB-AW-L-17918А2 та від 25.03.2018 року №HLF/BB-NT17H367602 зазначені умови поставки СIF-Одеса.

Колегія суддів вважає, що такі наведені відповідачем розбіжності щодо умов поставки у наданих до митного оформлення документах не можуть являтися підставою для коригування митної вартості товарів, виходячи з наступного.

В матеріалах справи наявні листи HENGSHUI LINHAI FIBERGLASS CO., LTD (Китай) від 13.04.2018 року та від 08.05.2018 року, якими продавець пояснив, що мала місце технічна помилка, та вірним слід вважати СРТ-Київ, що відповідає зазначеному в інвойсах.

Варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) пакувального листа. Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що з огляду на те, що затвердженої форми пакувального листа та вимог щодо його заповнення законодавством України та міжнародним законодавством не передбачено, а тому жодна інформація, викладена в пакувальному листі, не суперечить його суті та не може слугувати підставами для сумніву.

Більше того, основним джерелом інформації про товар при здійсненні митного оформлення є комерційний інвойс. У копіях інвойсів, наданих до митного оформлення товарів, зазначено умови поставки СРТ Київ, на підставі яких і вираховувалась митна вартість товарів. Згідно ч.2 ст.53 Митного кодексу України пакувальний лист не є первинним документом, що підтверджує митну вартість товарів та може бути прийнятий до уваги виключно як додаткова інформація.

Також, колегія суддів вважає помилковими посилання відповідача в спірних рішеннях на не включення декларантом до вартості товару, поставленого на умовах CIF, витрат на страхування та транспортування, та не надання декларантом страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, оскільки як вбачається з матеріалів справи, а саме з: інвойсів, листа продавця, міжнародних товарно-транспортних накладних, митних декларацій та оскаржуваних рішень, умовами поставки товару є CPT, а згідно ІНКОТЕРМС-2010 за умовами поставки CPT витрати на страхування та транспортування несе продавець.

Щодо відсутності даних про витрати на пакування у наданих до митного оформлення документах, колегія суддів зазначає наступне.

Вимагаючи від декларанта відомості про розмір понесених витрат на пакування, митний орган вважав, що вартість упаковки, вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням, мають бути включені до митної вартості товару.

Проте, за умовами поставки та змістом пред'явлених до декларування документів витрати на пакування товару включені до його вартості.

Відповідно до розділу А.9 умов CPT Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, продавець зобов'язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

Відповідно до п.6.3 Контракту вартість палет, тари та упаковки включена у вартість товару.

Аналізуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що митним органом не враховані умови поставки товару, відповідно до яких пакування товару здійснюється за рахунок продавця, та надані до митного оформлення документи, з яких вбачається, що вартість упаковки входить до ціни товару.

Щодо посилання апелянта, що в наданих прайс-листах відсутні умови поставки товару слід зазначити, що внесення такої інформації у цей документ законодавством не передбачено.

Згідно визначення, прайс-лист - це нормативно-виробниче практичне і (або) довідкове видання, що містить систематизований перелік матеріалів, виробів, обладнання, виробничих операцій, послуг із зазначенням цін, а іноді коротких характеристик.

У свою чергу, умови поставки зазначаються в інвойсах та пакувальних листах.

Таким чином, контролюючим органом не доведено, що вказані розбіжності якимось чином вплинули на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.

Колегія суддів вважає, що посилання митного органу на недоліки наданих декларантом документів не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів, оскільки позивачем був наданий лист від продавця, який пояснює наявність вказаних невідповідностей, оцінка яких не була здійснена відповідачем у сукупності з усіма документами.

Крім цього, наведені митним органом розбіжності не узгоджуються із вимогами ч.3 ст.53 Митного кодексу України, оскільки безпосередньо не стосуються числових значень та не перешкоджають митному органу встановити заявлену митну вартість імпортованого товару.

При цьому, доводи митного органу про те, що на пропозицію митного органу надати додаткові документи щодо митної вартості декларант відмовився, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 02 квітня 208 року у справі № К/9901/2490/18 (810/1635/15).

Як вже зазначалося вище, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 року, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого позивачем та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Та обставина, що подібний товар розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Разом з цим, у спірних рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів не навів жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, та не зазначив інформації і джерел, які використовувались митницею при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу всупереч положенням пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 Митного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи. Разом з цим, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що спірні рішення Митниці про коригування митної вартості товарів №UA100110/2018/000020/2 від 13 квітня 2018 року та №UA00110/2018/000025/2 від 11 травня 2018 року, а також і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2018/00129 від 13 квітня 2018 року та №UA100110/2018/00181 від 11 травня 2018 року, є протиправними та підлягають скасуванню, що правильно встановлено судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги Київської міської митниці ДФС висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 18 вересня 2018 року немає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук