Справа № 808/2537/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 грудня 2018 року Справа № 808/2537/18 ПР/280/24/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15, )

до Прокуратури Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29а)

про визнання бездіяльності незаконною,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (далі позивач ) з позовною заявою до Прокуратури Запорізької області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати бездіяльність Прокуратури Запорізької області відносно відмови щодо направлення клопотань до Господарського суду Запорізької області про вступ та прийняття участі у справах, де стороною є Публічне акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15, ) - незаконною.

Ухвалою судді від 02 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі та повернуто позовну заяву позивачу.

30 серпня 2018 року постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року зазначену позовну заяву залишено без руху, в звязку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 15 листопада 2018 року на адресу суду надійшла заява позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 20 листопада 2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін), а перше судове засідання призначено на 11 грудня 2018 року.

За вимогами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Таким чином останній день розгляду справи є 18 січня 2019 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що оскільки основним акціонером Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» є держава, то Прокуратура Запорізької області на прохання товариства, повинна направити клопотання до Господарського суду Запорізької області про вступ та прийняття участі у справах, де стороною є Публічне акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат». Однак незважаючи на чисельні звернення позивача, відповідачем по справі надано розяснення заявникові про те, що оскільки ПАТ «ЗАлК» самостійно захищає свої права та інтереси в суді, то й підстав для втручання органів прокуратури відсутні. Позивач вказує про те, що така бездіяльність Прокуратури Запорізької області є протиправною, та порушує права позивача.

В адміністративному позові просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Прокуратури Запорізької області проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№41014 від 13 грудня 2018 року), відповідно до якого зазначено, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя вказує, що представництво відноситься до дискреційних повноважень прокурора, тобто є правом, а не обов'язком. Таким чином позовні вимоги товариства не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України.

У відзиві Прокуратура Запорізької області просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року.

Прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави (частина 1 статті 1 Закону України «Про прокуратуру»).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються такі функції:

1) підтримання державного обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом;

3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

За правилами частини 1 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Суд звертає увагу на те, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частина 3 статті 26 Закону України «Про прокуратуру»).

Так, позивач в адміністративному позові зазначає, що незважаючи на безліч звернень підприємства, відсутності можливості сплачувати судовий збір, у звязку з арештом накладеним на рахунки підприємства, Прокуратура Запорізької області не вживає жодних заходів для захисту інтересів країни. Також зазначає про те, що Прокуратура Запорізької області зобовязана приймати участь у судових справах з метою представництва та захисту інтересів держави.

Абзацом 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, повязаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної ОСОБА_1 України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських обєднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської ОСОБА_1 Європи від 27 травня 2003 року № 1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

Таким чином, стаття 23 Закону України «Про прокуратуру» спростовує твердження того що оскільки основним акціонером Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» є держава, то Прокуратура Запорізької області зобовязана направити клопотання до Господарського суду Запорізької області про вступ та прийняття участі у справах, де стороною є Публічне акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат». Разом з тим, спростовується і твердження звернення прокуратури до суду в інтересах Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат.

Суд погоджується з доводами прокуратури про те, що прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Суд звертає увагу на те, що прокурор у розглядуваному випадку є представником інтересів не держави, а Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», оскільки в ході розгляду справи користується наданими йому правами представника сторони. Таким чином, здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді є вчинення процесуальних дій у межах відповідного процесуального закону.

Відповідно до матеріалів справи Фонд державного майна України, який є акціонером товариства, до прокуратури області з метою представництва інтересів держави у зазначених товариством справах не звертався.

Таким чином, прокурор в силу наданих йому прав на підставі обставин які йому відомі має право здійснювати представництво. Також має право самостійно приймати рішення проаналізувавши обставини викладені в заяві.

Суд приходить до висновку про те, що у такому випадку представництво є дискреційними повноваженнями прокурора.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб'єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права, а такі повноваження полягають в застосуванні суб'єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Прокурору Законом України «Про прокуратуру» надано можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, а також в межах закону застосувати норми та вчинити конкретні дії.

Суд зазначає, що у свою чергу ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» у зверненнях до прокуратури області не зазначало відомості, які б свідчили, що Фонд державного майна України не здійснює або неналежним чином здійснює захист інтересів держави в суді.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» та Фондом Державного майна України самостійно вживаються заходи щодо участі та оскарження судових рішень.

Суд приходить до висновку про те, що участь прокурора в судовому процесі можлива за умови обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме повинно бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб'єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу.

Дослідивши звернення позивача, останнім не зазначалося підстав з яких можливо встановити те, що субєкт влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження здійснює неналежний захист інтересів держави.

На кожне звернення позивача до Прокуратури Запорізької області останнім надавалась відповідь та розяснення, а отже суд не вбачає бездіяльності з боку Прокуратури Запорізької області.

На підставі зазначено суд погоджується з висновками відповідача.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем доведено законність та обґрунтованість своїх дій, тому з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15, ) до Прокуратури Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29а) про визнання бездіяльності незаконною відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 26 грудня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов