Справа № 450/2619/18
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/2619/18 Провадження № 2-а/450/146/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби від 07.08.2018 року та закрити справу № 3477/209000/18, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 8500,00 грн. за порушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржувана постанова винесена відповідачем із грубим порушення вимог чинного законодавства, є безпідставною та підлягає скасуванню. Вказує, що 16.09.2017 року він для проходження митного контролю, рухаючись автомобілем RENAULT ESPACEIV реєстраційний номер RPR 18692, у пункті пропуску Краковець-Корчова, вибравши смугу руху «зелений коридор». Покликаючись на положення ст. ст. 4, 53, 57, 194, 335, 366, 458, 461, 498, 543, 544 Митного кодексу України позивач вказує, що зазначений автомобіль не підлягає під визначення «товар» чи «транспортний засіб комерційного призначення», а тому покликання Державної фіскальної служби України на п. 57 ст. 4 МК України являється хибним. З огляду на що просить суд позов задоволити.

21.08.2018 року провадження у справі відкрито.

14.09.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує у повному обсязі. Вважає, що поставнова в справі про порушення митних правил № 3447/20900/18 від 07.08.2018 року щодо ОСОБА_1 винесена відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням того, що автомобіль для особистого користування, а саме таким є автомобіль RENAULT ESPACEIV реєстраційний номер RPR 18692, підлягає під визначення поняття «товар», адже є рухомою річчю та не є транспортним засобом комерційного призначення, що відповідає чинному МК України. Зазначає, що згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 16 год. 00 хв. 06.06.2018 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства, не поміщений. Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 МК Укроаїни строк доставки автомобіля марки RENAULT ESPACEIV реєстраційний номер RPR 18692, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначенням терміну більше ніж на 10 діб, чим вичнив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено, ч. 3 с. 470 МК України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав наведених у ньому. Покликаючись на обставини викладені у позовній заяві та письмовому запереченні на відзив від 01.11.2018 року зазначив, що RENAULT ESPACEIV реєстраційний номер RPR 18692 відповідно до ст. 186 МК України жодним із способів переміщення товарів як товар кордон не перетинав, а тому не є товаром, чим заперечує покликання сторона відповідача у відзиві.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, в ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України встановлено, що 16.09.2017 року близько 01 год. 03 хв. через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС каналом позначеним символом зеленого кольору («зелений коридор») громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «RENAULT», модель «ESPACEIV», VIN VF1JK0UA634664490, реєстраційний номер RPR18672, в митному режимі «транзит». Країна реєстрації транспортного засобу - ОСОБА_2.

Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 16 год. 00 хв. 06.06.2018 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства, не поміщений.

Постановою ДФС України в справі про порушення митних правил № 3477/20900/18 від 07.08.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.

Позивач як на підставу звернення до суду із позовом зазначає, що транспортний засіб марки «RENAULT», модель «ESPACEIV», VIN VF1JK0UA634664490, реєстраційний номер RPR18672 не є «товаром», оскільки не був переміщений через митний кордон будь-яким із способів переміщення товарів.

Однак, Ч. З ст. 470 МК України передбачає настання адміністративної відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів

Транспортний засіб «RENAULT ESP АСЕ IV», VIN VF1JK0UA634664490, реєстраційний номер RPR18672, що був ввезений позивачем на митну територію України, не є транспортним засобом комерційного призначення, але на нього поширюється регулювання ч. З ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютних цінностей, культурних цінностей, а також електроенергії, що переміщується лініями електропередачі, вживається термін «товар». Статтею 181 Цивільного кодексу України визначено, що рухомими речима є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Ст. 295 ч.2. визначає, що декларантами можуть бути тільки резиденти, крім випадків переміщення через митний кордон України: 1) громадянами - особистих речей, транспортних засобів особистого користування та інших товарів для особистих, сімейних чи інших потреб, не пов'язаних із здійсненням підприємницької діяльності;

Так, ч. 2 ст. 379 МК України визначає умови тимчасового ввезення та ввезення з метою транзиту на митну територію України громадянами всіх інших товарів, крім транспортних засобів особистого користування, стаття ж 380 МК України регулює особливості тимчасового ввезення громадянами таких товарів як транспортні засоби особистого користування, а стаття 381 цього Кодексу - особливості їх ввезення громадянами з метою транзиту через митну територію України.

У свою чергу, ст. 95 МК України встановлює строки транзитних перевезень, а ст. 470 МК України передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених статтею 95 МК України строків доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення,

Таким чином, поняття «транспортний засіб особистого користування», яким являється обумовлений вище автомобіль, охоплюється поняттям «товар» і є предметом правопорушення, передбаченого ч. З ст. 470 МК України.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з гл. 55 розділ XII МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обовязковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобовязання про зворотне вивезення, застосування заходів гарантування тощо).

Згідно ч.З ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно норм п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення). Статтею 181 Цивільного кодексу України визначено, що рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

У відповідності до ст.ст. 90, 93, 102 МК України та розділу І п. 4 наказу ДМСУ від 17.11.05 № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», вищевказаний автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку. Статтею 95 митного Кодексу України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України, а саме аварії або непереборної сили. Проте, всупереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, гр. ОСОБА_3 до найближчого митного органу щодо обставин аварії та/або непереборної сили не звернувся, підтверджуючих ці обставини документів, у відповідності до ст. 460 МК України, не надав, а звертався до Львівської митниці ДФС щодо обставин технічної несправності автомобіля.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки автомобіля марки «RENAULT», модель «ESPACEIV», VIN VF1JK0UA634664490, реєстраційний номер RPR18672, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж на 10 діб, чим вчинив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 470 МК України.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з врахування та належною перевіркою всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами ж жодних доказів правомірності винесеної постанови представлено не було.

Таким чином, з огляду на вищевказане, з врахуванням з'ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, та не обґрунтовані належним доказами , а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови Львівської митниці Державної фіскальної служби від 07.08.2018 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_4