Справа № 440/4068/18
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 440/4068/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Зовнішньоторгового підприємства "Маг" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2018 року позивач ОСОБА_3 підприємство "Маг" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ2000/584/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 16.10.2018.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що не погоджується із висновками уповноваженої посадової особи про встановлення факту використання найманої праці фізичних осіб без належного оформлення трудових відносин та, як наслідок, застосування штрафу оскаржуваною постановою, оскільки такі висновки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні. У відзиві на позовну заяву заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні, зазначив про отриману під час виїзного інспектування інформацію, що свідчить про порушення об'єктом відвідування вимог законодавства про працю /том 2 а.с. 38-46/.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що у період з 20.09.2018 по 28.09.2018 інспектором праці ОСОБА_4 здійснено інспекційне відвідування Зовнішньоторгового підприємства "Маг" з питань дотримання законодавства про працю, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування № ПЛ2000/584/АВ від 28.09.2018/ том 1 а.с. 42-58/.

Перевіркою встановлено та зафіксовано в акті перевірки використання ОСОБА_3 підприємством "Маг" праці ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 без належного оформлення трудових відносин, що є порушенням частини 3 статті 24 КЗпП.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу Управлінням Держпраці у Полтавській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ2000/584/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 16.10.2018, якою за порушення вимог частини 3 статті 24 КЗпП України на підставі абз. 2 ч.2 ст.265 КЗпП України накладено на ОСОБА_3 підприємство "Маг" штраф у розмірі 2 345 490 грн /том 1 а.с. 64-66/.

Позивач не погодився із вказаною постановою та оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку постанові Управління Держпраці у Полтавській області № ПЛ2000/584/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 16.10.2018, суд виходить з наступного.

Із детального опису виявленого порушення у акті інспекційного відвідування № ПЛ2000/584/АВ від 28.09.2018 вбачається, що за результатами інспекційного відвідування Зовнішньоторгового підприємства "Маг" інспектором праці виявлено порушення вимог частини 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме: дослідивши характер та зміст виконуваної роботи згідно цивільно-правових договорів правовідносини між ОСОБА_3 підприємством "Маг" та працівниками носять ознаки, притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником.

Отже визначальним для вирішення спірних правовідносин є встановлення наявності ознак трудових правовідносин між позивачем та фізичними особами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Cтаттею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У відповідності до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Згідно з поясненнями представника позивача в червні 2018 року значно збільшилась кількість зношених шин, що поставлялось контрагентами на підприємство «МАГ» для переробки шляхом здійснення технологічних операцій, пов'язаних із зміною фізичних, хімічних властивостей відходів, з метою підготовки їх до екологічно безпечного зберігання і утилізації.

З метою забезпечення сировиною і комплектуючими, враховуючи виробничу необхідність забезпечення ритмічності поставки і особливостей виробництва, на вимогу фізичних осіб, між зовнішньоторговим підприємством «МАГ» і фізичними особами ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 ОСОБА_21, ОСОБА_22, були укладені договори підряду на виконання індивідуально визначених робіт. В акті інспекційного відвідування, на підставі якого була складена оскаржувана постанова, досліджувався та описувався договір підряду від 01.06.2018 № 178, укладений між ОСОБА_3 підприємством «МАГ» і ОСОБА_22.

01.06.2018 між ЗТП «МАГ» і ОСОБА_22 укладений договір підряду № 178 на виконання індивідуально визначених робіт.

Виготовленими на підставі договору підряду від 01.06.2018 № 178, укладеного між ЗТП «МАГ» і ОСОБА_22, - ліфтерами і плитами комплектувались гумові футерівки млина МШЦ, що поставлялись підприємством «МАГ» на ПрАТ «Полтавський ГЗК» та ПрАТ «Північний ГЗК», на підставі укладених договорів.

Для виготовлення підприємством «МАГ» гумотехнічних виробів для гірничого обладнання, підприємством, на підставі договорів купівлі-продажу, закуповувались комплектуючі, в т.ч. болти для кріплення ліфтерів. В зв'язку з тим, що придбані болти для кріплення ліфтерів не відповідали геометричним розмірам, і на вимогу фізичної особи, підприємство було змушене укласти договір підряду з ОСОБА_25 від 01.06.2018 №175 на виконання робіт по порізки головок болтів кріплення ліфтерів.

В зв'язку з необхідністю виконання робіт по прийому та відпуску товарно-матеріальних цінностей, відсутністю необхідного спеціаліста із фізичної особи ОСОБА_23, підприємство уклало договір підряду від 01.06.2018 №173.

У зв'язку з необхідністю виконання робіт по прибиранню виробничих приміщень, відсутністю необхідного спеціаліста і на вимогу фізичної особи ОСОБА_24, підприємство уклало договір підряду від 01.06.2018р. № 174.

В зв'язку з тим, що в червні 2018 року значно збільшилась кількість зношених шин, що поставлялось контрагентами на підприємство "МАГ" для переробки шляхом здійснення технологічних операцій, пов'язаних із зміною фізичних, хімічних властивостей відходів, з метою підготовки їх до екологічно безпечного зберігання і утилізації, підприємством для забезпечення охорони і збереження майна, розташованого на виробничих площах, укладались договори підряду на охорону об'єктів, розташованих на території заводу з переробки зношених шин з фізичними особами ОСОБА_26, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Як слідує зі змісту цивільно-правових угод, які досліджувались під час проведення інспекційного відвідування, метою їх укладання є виконання її стороною певного визначеного обсягу робіт і послуг в обумовлений сторонами строк виконання робіт. Предметом договору є виконання конкретних робіт і послуг.

Фактично фізичні особи, що були стороною договорів підряду, виконували індивідуально визначені роботи і надавали послуги.

Частиною 1 статті 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Одним із принципів цивільного права (засад цивільного законодавства), є принцип свободи договору, передбачений ст. 3 ЦК України, який означає, що сторони правовідношення мають право вільно на свій власний розсуд узгодити умови договору та встановити взаємні права та обов'язки.

Також ст. 627 ЦК України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони договорів підряду від 01.06.2018 року N 178, від 01.06.2018р. № 188, від 01.06.2018р. № 175, від 01.06.2018р. № 173, від 01.06.2018р. № 174 у передбаченому законом порядку та формі досягли згоди щодо усіх істотних умов, які є необхідними для договору даного виду.

Положення договорів підряду, що досліджувались при проведенні інспекційного відвідування, містять вказівку на предмет і правову природу правовідносин. Підрядник приймає на себе зобов'язання на свій ризик виконати індивідуально визначені роботи за завданням замовника, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу, тобто такі правовідносини мають ознаки підряду.

Згідно з діючим Цивільним кодексом України, договір підряду є цивільно-правовим договором, який укладається між фізичною особою та юридичною особою на виконання певної роботи.

Стаття 24 ЦК України дає поняття фізичної особи - фізичною особою вважається людина як учасник цивільних відносин. Повна цивільна дієздатність має фізична особа, як досягла 18 років.

Право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договорів підряду від 01.06.2018 року № 178, від 01.06.2018р. № 188, від 01.06.2018р. № 175, від 01.06.2018р. № 173, від 01.06.2018р. № 174, відомостей виконаних робіт, актів здавання - приймання робіт, видаткових касових ордерів, контрагенти здавали позивачу визначений конкретний результат виконаної роботи, що оформлялося актами, на підставі яких контрагенти отримували винагороду.

Згідно з умовами договорів підряду позивачем і контрагентами складалися відомості виконаних робіт, акти здавання-приймання виконаних робіт, де сторони договорів підраховували обсяг виконаних робіт, розраховували суми винагороди. В відомостях виконаних робіт, актах здавання - приймання робіт є посилання на договори підряду, зазначені сторони договорів, найменування і конкретний обсяг виконаних робіт та сума винагороди за виконану роботу.

Отже, згідно умов договорів контрагенти позивача виконували певні роботи для досягнення конкретного матеріального результату.

В пред'явлених відомостях виконаних робіт, актах прийняття робіт, кошторисах, обсяг виконаної роботи визначений у вигляді конкретної фізичної величини. Виконавцям за актами приймання робіт виплачено винагороду.

Надані суду кошториси, відомості виконаних робіт, акти прийому - передачі робіт засвідчують наявність цивільно-правових відносин між позивачем і контрагентами по укладеним договорам підряду.

Згідно пояснень позивача контрагенти за договором не отримували наряди на виконання робіт, не ознайомлювалися з технологічною інструкцією, не проходили інструктаж з техніки безпеки, на них не вівся табель обліку робочого часу та не встановлювався графік виходу на роботу. На них не поширювались Правила внутрішнього трудового розпорядку, вони самі організовували свій виробничий процес, самі встановлювали для себе час відпочинку. Контрагенти позивача не знаходилися в трудових стосунках із позивачем, заяви про прийняття на роботу в зовнішньоторгове підприємство «МАГ» не писали і не подавали, не були його штатними робітниками, накази про їх зарахування не видавалися, трудові книжки контрагентів позивача в підприємстві «МАГ» не зберігалась, заробітна плата згідно штатного розпису не нараховувалась і не виплачувалась.

Доказів, які б спростовували пояснення представника позивача відповідачем до суду не надані.

Отже, контрагенти позивача виконували визначений обсяг робіт, спрямований на досягнення кінцевого результату, що є предметом договору цивільно-правового характеру.

Таким чином, відповідачем не доведено належними доказами порушення позивачем вимог статті 24 КЗпП України, а отже і наявності підстав, передбачених абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, для прийняття оскаржуваної постанови від 16.10.2018 № ПЛ2000/584/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 2345490 грн.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 35182,35 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області () на користь Зовнішньоторгового підприємства "Маг" (вул. Конституції, 32/33, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, код ЄДРПОУ 2107144) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 35182,35 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Зовнішньоторгового підприємства "Маг" (вул. Конституції, 32/33, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, код ЄДРПОУ 2107144) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 16.10.2018 №ПЛ2000/584/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області () на користь Зовнішньоторгового підприємства "Маг" (вул. Конституції, 32/33, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, код ЄДРПОУ 2107144) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 35182,35 грн (тридцять п'ять тисяч сто вісімдесят дві гривні 35 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 грудня 2018 року.

Суддя А.Б. Головко