Справа № 804/4099/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

06 грудня 2018 року

м. Дніпро

справа № 804/4099/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро

апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року (суддя Н.В. Боженко)

у справі № 804/4099/18

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Опт Рітейл»

про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів 05 червня 2018 року звернулося до суду з адміністративним позовом в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Опт Рітейл» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 962479,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сума заборгованості по адміністративно-господарським санкціям підтверджується наданим ТОВ «Опт Рітейл» річним звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік та розрахунком позову щодо стягнення заборгованості за незайняті робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю. Оскільки заборгованість не сплачена у визначений законом строк, така підлягає стягненню у судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі № 804/4099/18 у задоволенні позову Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ «Опт Рітейл» вжило всіх заходів для недопущення порушення, сам факт не працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць для даної категорії громадян, не може слугувати підставою для накладення адміністративно-господарських санкцій.

Не погодившись з рішенням суду, Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі № 804/4099/18 та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що адміністративно-господарські санкції є альтернативним грошовим зобов’язанням обов’язку виконати норматив з працевлаштування осіб з інвалідністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи, що ТОВ «Опт Рітейл» до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів було надано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік за формою 10-ПІ від 22.02.2018, відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників на підприємстві становить 781 осіб, а кількість інвалідів – штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 31 особи.

При цьому судом встановлено, що у 2017 році відповідач використовував працю 5 осіб, яким встановлено інвалідність, тобто норматив по працевлаштуванню інвалідів ТОВ «Опт Рітейл» не було виконано. Вказана обставина не заперечується відповідачем.

У зв’язку з невиконанням відповідачем нормативу по працевлаштуванню інвалідів, Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів розраховано суму адміністративно-господарських санкцій у розмірі 962479,44 грн., проте ТОВ «Опт Рітейл» вказані кошти не були сплачені у добровільному порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Згідно зі статтею 20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Статтею 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що накладення адміністративно-господарських санкцій у сфері правовідносин, що регулюються Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», можливе у випадку винної протиправної поведінки особи, яка полягає у незабезпеченні та не здійсненні заходів щодо працевлаштування інвалідів відповідно до нормативів, визначених законом.

Окрім того суд зазначає, що відповідно до статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, реалізація інвалідом права на працевлаштування можлива у випадку безпосереднього звернення останнього до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Опт Рітейл» протягом 2017 року надавало до державної служби занятості звіти про наявність вакансій для інвалідів та створення для останніх робочих місць, а саме на посаді мерчендайзер.

Вказані обставини свідчать про належне виконання відповідачем вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо виконання нормативів працевлаштування інвалідів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості та безпідставності застосування до ТОВ «Опт Рітейл» адміністративно-господарських санкції у сумі 962479,44 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі № 804/4099/18 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі № 804/4099/18 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко