Справа № 140/2402/18
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 140/2402/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 01.01.2018 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером Служби безпеки України з 2008 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Позивач звільнена у відставку згідно з наказом Служби безпеки України №1526-ОС від 20.11.2008. На момент звільнення вислуга років для призначення пенсії складала 34 роки, а тому їй призначено пенсію згідно з пунктом а частини 1 статті 13 Закону №2262-XII у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

У квітні 2018 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, зменшивши її основний розмір до 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

ОСОБА_1 в листопаді 2018 звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням встановленого при призначенні пенсії розміру 90% відповідної суми грошового забезпечення.

15.11.2018 відповідач листом повідомив, що перерахунок пенсії з урахуванням 70% сум грошового забезпечення здійснено за чинною редакцією Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає, що при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент її призначення, а розмір уже призначеної пенсії в процентному визначенні не може бути зменшений при зміні діючого законодавства з огляду на незворотність дії нормативно-правових актів у часі.

Призначення і перерахунок пенсії є різними за змістом і механізмом процедурами їх проведення, а тому внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років не стосуються перерахунку уже призначеної пенсії.

Таким чином, для перерахунку пенсії мають застосовуватись норми Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, що визначають її розмір у відсотках відповідних сум грошового забезпечення, які діяли на момент первинного призначення пенсії. За таких обставин, дії ГУ ПФ України у Волинській області щодо зміни основного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 є протиправними.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 26.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву від 03.12.2018 представник відповідача позовних вимог не визнала та зазначила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років, як колишній працівник Управління Служби безпеки України у Волинській області з 31.12.2008.

Відповідно до чинної на 01.01.2018 редакції статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Положення даної статті застосовуються як при призначенні пенсії так і при її перерахунку. Така норма введена Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 №1166. На даний час вищевказані положення не скасовані та не визнані неконституційними, а тому є обовязковими для застосування органами Пенсійного фонду України.

Постановою КМУ №103 від 21.02.2018 встановлено порядок проведення перерахунку та виплати пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб відповідно до постанови КМУ від 30.08.20017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 01.01.2018. На виконання постанови КМУ №103 від 21.02.2018, відповідач 14.04.2018 провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 та застосував максимальний розмір пенсії - 70% відповідних сум грошового забезпечення. Просила у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.19-21).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером Служби безпеки України з 2008 року, перебуває на обліку у ГУ ПФ України у Волинській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Пенсія позивачу за вислугу років призначена з 31.12.2008, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААД №711820 (а.с.14)

Згідно з поданням Управління Служби безпеки України у Волинській області про призначення пенсії ОСОБА_1 від 08.01.2009, остання перебувала на посаді головного спеціаліста 1 сектору відділу оперативно-технічних заходів УСБУ у Волинській області» та наказом Служби безпеки України №1526-ОС від 20.11.2008 звільнена у відставку за пп. «в» п.61 та пп. «в» п.63 (за віком) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України. Наказом начальника Управління Служби безпеки України у Волинській області від 23.12.2008 №175-ОС ОСОБА_1 виключена зі списків особового складу. Вислуга років станом на 30.12.2008 для призначення пенсії складає 34 роки (а.с.24-25).

Як вбачається з протоколу про призначення пенсії від 31.12.2008 пенсія ОСОБА_1 за вислугу років (34 роки) призначена у розмірі 90% грошового забезпечення (а.с.28).

11.04.2018 Управління Служби безпеки України у Волинській області видало довідку №54/16-194 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1, з якої вбачається, що відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103 грошове забезпечення за нормами чинними на 01.03.2018 (день з якого змінено грошове забезпечення особам, які проходять військову службу) за посадою головного спеціаліста 1 сектору відділу оперативно-технічних заходів УСБУ у Волинській області становить 11 625,00 грн. (з урахуванням посадового окладу у розмірі 6 340,00 грн., окладу за військовим (спеціальним) званням у розмірі 1410,00 грн., надбавки за вислугу років (50%) у розмірі 3 875,00 грн.) (а.с.30 зворот).

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб 11.04.2018 ГУ ПФ України у Волинській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 у розмірі 70% від суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Управління Служби безпеки України у Волинській області від 11.04.2018 №54/16-194. Загальний розмір перерахованої пенсії складає 6 733,00 грн. (а.с.30).

Позивач в листопаді 2018 року звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії та проведення її виплати з врахуванням встановленого розміру 90% відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2018.

Листом від 15.11.2018 №1267/20-01 ГУ ПФ України у Волинській області повідомило позивача про те, що перерахунок пенсії позивача проведено відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103. Вказаний перерахунок здійснено за чинною редакцією Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Пенсію позивача перераховано з нового грошового забезпечення у розмірі 70 % (максимальний) (а.с.8).

Вважаючи дії відповідача щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Зазначеним Законом України держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Досліджуючи доводи позивача про протиправність дій відповідача за наслідками проведення перерахунку пенсії, суд виходить із таких нормативно-правових норм.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пункту а статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї

статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум

грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Частина друга статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зазнавала змін в частині встановлення максимального розміру пенсії, обчисленої відповідно до цієї статті, а саме:

- редакція згідно з Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

- редакція згідно з Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд вважає, що при перерахунку пенсії особам, які проходили військову службу військовослужбовцями Служби безпеки України має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.06.2018 у справі №583/2264/17 зазначив, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 19 червня 2018 року у справі №583/2264/17 (провадження №К/9901/1786/18), від 24 квітня 2018 року у справі №686/12623/17 (провадження №К/9901/849/17), від 3 квітня 2018 року у справі №175/1665/17 (2-а/175/41/17; провадження №К/9901/9950/18), від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17 (провадження №К/9901/2058/17) і від 31 січня 2018 року у справі №523/4930/15-а (провадження №К/9901/1120/18).

Даний висновок стосується практичного застосування положень частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а тому враховується судом під час розгляду даної справи.

Згідно з частиною п'ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, ОСОБА_1 з грудня 2008 року було призначено пенсію за вислугу років, основний розмір якої становив 90% грошового забезпечення (вислуга років 34).

У квітні 2018 року відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та постанови Кабінету Міністрів України №704 було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 у розмірі 70% від суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Управління Служби безпеки України у Волинській області від 11.04.2018 №54/16-194.

Таким чином, судом встановлено, що, здійснюючи перерахунок пенсії ОСОБА_1 у квітні 2018 року з 01.01.2018, відповідач обмежив її розмір до 70% відповідної суми грошового забезпечення.

Суд зазначає, що перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 мав бути проведений з розрахунку 90% грошового забезпечення, оскільки застосування відповідачем наведеної вище норми Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у редакції, чинній на дату проведення перерахунку, на переконання суду, є порушенням приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, при вирішені даного спору застосуванню підлягають також положення частини першої статті 6 КАС України, в якій зазначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів, що зменшуючи у процентному відношенні розмір пенсії ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90% до 70 % діяв відповідно до закону, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, пропорційно (зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Тому такі його дії є протиправними.

Виходячи із наданих пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення; зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 01 січня 2018 року у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Щодо вимог позивача, заявлених в порядку статті 382 КАС України суд зазначає, що в силу положень частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов'язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, а примусове виконання рішень суду у даній категорії справ забезпечується органами державної виконавчої служби.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування приписів статті 382 КАС України щодо зобовязання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн., який підлягав сплаті за подання даного позову та який сплачений квитанцією від 19.11.2018 №52.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код 13358826) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (43000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) з 01 січня 2018 року у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (43000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22-В, код ) судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя Т.М. Димарчук