Справа № 713/2282/18
Суддя: Кибич І. А.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/2282/18
Провадження №2-а/713/42/18
РІШЕННЯ

іменем України

20.12.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Вижницького відділення поліції Кіцманського відділення поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області Біденного Ярослава Миколайовича про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до відповідача інспектора Вижницького відділення поліції Кіцманського відділення поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області Біденного Я.М. Посилається на те, що 05 грудня 2018 року інспектором Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Біденним Я.М. було винесено постанову серії ЕАВ №775667 про притягнення його

до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до змісту постанови, він 05 грудня 2018 року о 16-59 год., в с. Іспас по вул.О.Кобилянської, 9, керував автомобілем марки «Ауді А6» д/н НОМЕР_3 причіп д/н НОМЕР_2 в якого не працювали зовнішні світлові прилади, а саме габаритні ліхтарі, чим порушив п.31.4.3.в. ПДР - керував ТЗ з несправними зовнішніми світловими приладами, не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла. Вважає дану постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки 05 грудня 2018 року о 16 год. 59 хв., в с.Іспас по вул. Головній, 51 керував власним автомобілем марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_3 причіп реєстраційний номер НОМЕР_2. Після зупинки, до автомобіля, яким він керував, підійшов інспектор Вижницького ВП Біденний Я.М. та повідомив, що зупинив за порушення ПДР України, а саме: порушення п.31.4.3. в. - керування водієм транспортним засобом, що має несправність зовнішніх світових приладів (темної пори доби), з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушеннями відповідних стандартів, норм і правил. В причепі не працювали зовнішні світлові прилади, а саме габаритний ліхтар.

Він пояснював відповідачу, що згідно п.2.3.а ПДР України перед виїздом перевірив технічний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, несправностей не було виявлено, а те, що правий задній габаритний ліхтар не працює, дізнався після зупинки. Крім того повідомив інспектора, що має можливість усунути виявлені несправності. Вважав, що у ситуації, яка склалась змушений діяти відповідно до вимог п.31.5 ПДР України, а саме: у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п.31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити не можливо - рухатися якомога коротким шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.п.9.9 і 9.11 цих Правил (рухатись з ввімкненою аварійною світловою сигналізацією). Однак на його пояснення інспектор поліції Біденний Я.М. не звертав ніякої уваги та вимагав пред'явити документи на право керування транспортним засобом та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та причепа. В подальшому в службовому автомобілі інспектора була складена та вручена йому постанова серії ЕАВ №775667 «Про порушення п. 31.4.3.в. ПДР України» про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу по ст.121 ч.1 КУпАП у розмірі 340,00 грн.

Зазначив, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки суперечить вимогам ст.ст.258, 276, 278, 283 КУпАП. Інспектор поліції Біденний Я.М. проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП та «розглянув» справу на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, всупереч вимогам ст.245 КУпАП. Незаконно розглянувши справу без законних підстав і доказів, інспектор Біденний Я.М. суттєво порушив його Конституційні права. Незаконно розглянувши справу, інспектор не дав йому можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст.268 КУпАП, крім того, інспектор Біденний Я.М. не виконав вимог ст.245 КУпАП, щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Такими діями позбавив його можливості скористатись правничою допомогою адвоката. Статтею 121 ч.1 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Згідно ПДР України, пункт 31.6 Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Тобто ПДР України передбачено, що рух заборонений у випадку, якщо не горять лампи фар в темний час доби або в умовах недостатньої видимості. Аналогічно і про фари задніх габаритів. Іншими словами, якщо горить хоч би одна фара і один задній габарит, то можливо продовжувати рух до постійного місця дислокації або до місця ремонту.

Оскільки, він умисно ПДР України не порушував, а дізнався, що правий задній габаритний ліхтар не працює від працівника поліції після зупинки транспортного засобу, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КУпАП. Також ним було запропоновано усунути виявлені порушення відповідно до Правил дорожнього руху України. Крім того п.1.10. Терміни, що наведені ПДР України, мають таке значення: темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця, а згідно постанови інспектора Біденного Я.М. він керував автомобілем о 16 год. 59 хв. За вказаних обставин відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування його заперечень.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції Біденного Ярослава Миколайовича, серії ЕАВ №775667 від 05.12.2018 року про накладення відносно нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Справу про адміністративне правопорушення про притягнення його, до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи у його відсутність, адміністративний позов підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання відповідач інспектор Вижницького відділення поліції Кіцманського відділення поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області Біденний Я.М. не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов у визначений законом термін не надав, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 грудня 2018 року інспектором Вижницького відділення поліції Кіцманського відділення поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області Біденним Я.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАВ №775667 від 05.12.2018 року. Зі змісту постанови вбачається, що 05 грудня 2018 року о 16-59 год., в с.Іспас по вул.О.Кобилянської, 9, керував автомобілем марки «Ауді А6» д/н НОМЕР_3 причіп д/н НОМЕР_2 в якого не працювали зовнішні світлові прилади, а саме габаритні ліхтарі, чим порушив п.31.4.3.в ПДР та вчинив правопорушення передбачене ст.121 ч.1 КУпАП. До ОСОБА_1 інспектором поліції застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджено від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України) (зі змінами та доповненнями).

Згідно п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Суд враховує, що статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 121 ч.1 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.31.4.3 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, пункт «В»: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Суд звертає увагу, що вказані норми КУпАП передбачають відповідальність за умисний характер дії водія, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КУпАП, позивач ОСОБА_1 послався на те, що перед виїздом перевірив технічний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, несправностей не було виявлено. Про те, що у нього не працювали зовнішні світлові прилади, а саме габаритні ліхтарі, ліва фара в режимі ближнього світла дізнався у працівника поліції. На місці зупинки мав намір усунути несправності, однак інспектором поліції його право на усунення недоліків транспортного засобу, для подальшого його експлуатації до уваги взято не було, натомість одразу складено оскаржувану постанову.

Пунктом 31.4 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла (п.31.4.3 «в»).

Згідно п.31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до п.31.6.б ПДР Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Згідно до п.31.7 ПДР Забороняється експлуатація транспортного засобу шляхом доставки його на спеціальний майданчик чи стоянку Національної поліції у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.284 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що відповідач на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надав до суду будь-яких доказів, передбачених ч.2 ст.72 КАС України, на підставі яких суд має встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об'єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об'єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб'єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб'єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що відповідач на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надав до суду будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів для доведення правомірності оскаржуваної позивачем постанови від 05 грудня 2018 року, доводи позивача не спростував, не переконав суд у правомірності прийнятої оскаржуваної постанови, так як не довів обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, та які б дозволили суду достовірно встановити факт вчинення порушень позивачем ОСОБА_1 вимог п.31.4.3.в Правил дорожнього руху на який посилався відповідач в оскаржуваній постанові, автомобіль не вилучався, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП та п.31.7 ПДР. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст.247, п.3 ст.293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.121 ч.1, п.1 247, 283, 284, 287, 288, 289 КУпАП, п.31.4.3 «в» Правил дорожнього руху, керуючись ст.ст.5, 20, 72, 79, 241-246, 250, 251, 255, 269, 286, 293 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора Вижницького відділення поліції Кіцманського відділення поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області Біденного Ярослава Миколайовича про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Постанову інспектора Вижницького відділення поліції Кіцманського відділення поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області Біденного Ярослава Миколайовича, серії ЕАВ №775667 від 05.12.2018 року про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КУпАП.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. А. Кибич