Справа № 824/1084/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 грудня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/1084/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у неврахуванні період її трудового стажу з 01.09.1975 р. до 01.01.2004 р. для призначення пенсії за віком;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити обчислення її страхового стажу для призначення пенсії, зарахувавши періоди її роботи та навчання починаючи з 01.09.1975 р. по 02.03.2015 р. відповідно до записів у трудовій книжці та архівних довідок: зокрема архівної довідки приватного підприємства ТПД РГ трудовий стаж з 01.06.1994 р. по 01.09.1999 р.; довідки підприємства Цемент Донбас від 20.09.2018 р. трудовий стаж з 07.08.1979 р. по 18.09.1980 р.; архівної довідки адміністрації міста Амвросіївки від 20.09.2018 р. трудовий стаж з листопада 1993 р. по травень 1994 р.; архівної довідки Амвросійського коледжу від 18.09.2018 р. трудовий стаж з 14.03.1983 р. по 05.02.1985 р., з 06.02.1985 р. по 01.06.1092 року , з 1 червня 1092 року по 12 квітня 1993 року; архівної довідки від 18.09.2018 р. адміністрації Амвросійського коледжу про період навчання на денній формі навчання з 01.09.1975 р. по 01.07.1979 р. та призначити їй пенсію за віком.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.11.2018 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.

Вказану вище ухвалу, судом направлено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою листування, яка вказана позивачкою в поданій до суду позовній заяві. Однак, поштове повідомлення адресоване позивачці 05.12.2018 р. повернулось на адресу суду з відміткою пошти "за зазначеною адресою не проживає".

Частиною 6 ст. 251 КАС України встановлено, що днем вручення судового рішення є, в т.ч. день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 131 КАС України встановлено, що учасники судового процесу зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Крім того, з метою повідомлення про залишення позовної заяви без руху, 17.12.2018 р. помічником судді здійснено повідомлення представника позивачки - ОСОБА_2 за вказаним у позовній заяві номером телефону: НОМЕР_1.

Враховуючи те, що поштове відправлення адресоване позивачці, не вручене з незалежних від суду причин, а також вжиття судом усіх належних заходів для повідомлення представника позивачки про залишення адміністративного позову без руху, суд приходить до висновку, що позивачка належним чином повідомлена про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Оскільки позивачкою та її представником не усунуто недоліки позовної заяви у строк визначений судом, на переконання суду, позовна заява підлягає поверненню позивачці.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його правами та обов'язками.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Чуйкіна проти України" ((Заява № 28924/04) 13.01.2011 р. ОСТАТОЧНЕ) вказано, що "стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 р. у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", п. п. 28- 36, Series A N 18)".

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України", яке 30.08.2013 р. набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (див. рішення від 28.05.1985 р. у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства").

В рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-9/2011 за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, від 13.12.2011 р. (17-рп/2011) зазначено, що "вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання".

Зважаючи на те, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивачки на доступ до правосуддя, а остання не усунула недоліки позовної заяви у строк визначений судом та не продемонструвала готовність брати участь на цьому етапі розгляду її справи, тому логічним є застосування до неї передбачених законодавством наслідків - повернення адміністративного позову.

Суд зазначає, що з метою повернення суми сплаченого судового збору позивачка може звернутися до суду з відповідною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 131, 169, 248, 251 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити дії повернути позивачці.

2. Копію ухвали про повернення позову надіслати позивачці.

3. Роз'яснити позивачці, що повернення позову не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до ст.ст. 293, 295 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя В.К. Левицький