Справа № 826/5097/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

21 грудня 2018 року м. Київ№ 826/5097/18

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши матеріали адміністративної справи Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Українській бізнес банк» Білої І.В. до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., треті особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес-Д» про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Український бізнес банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Українській бізнес банк» Білої І.В. (далі по тексту - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. (далі по тексту - відповідач, ПАТ "Укрбізнесбанк"), треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - третя особа 1), Товариство з обмеженою відповідальністю "Велес - Д" (далі по тексту - третя особа-2), в якому просить зобов'язати Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. провести реєстраційні дії: виключити із системи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про зміни іпотеки запис про відступлення прав Іпотекодержателя згідно індексного номеру рішення 17737437, внесеного 04.12.2014 о 23:13:37 у запис про іпотеку №7949725 (спеціальний розділ), поновити відомості про особу Іпотекодержателя, зазначити ПАТ «Український бізнес банк» () у графі «Іпотекодержатель».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.02.2008 між Акціонерним банком "Український бізнес банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Український бізнес банк") та ОСОБА_4 укладений Кредитний договір №А15, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 2040000,00 грн строком з 29.02.2008 по 28.02.2018, зі сплатою 20% річних за користування кредитом.

В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань по Кредитному договору, 29.02.2008 між Позичальником та Публічним акціонерним товариством "Укрбізнесбанк" укладено Договір іпотеки нежилих приміщень, який посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Моложавим В.Г. та зареєстровано в реєстрі за №3473, згідно якого в іпотеку передані двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Вартість предмета іпотеки, за домовленістю сторін Договору іпотеки на дату укладення складала 3060000,00грн.

04.12.2014 між Банком та ТОВ "Велес - Д" укладено Договір факторингу №3. Відповідно до пункту 1.1. Договору факторингу №3 від 04.12.2014, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк продав (переуступив) ТОВ "Велес - Д", а останнє прийняло такі права вимоги та зобов'язалося передати фінансування в розпорядження ПАТ "Укрбізнесбанк" за плату.

04.12.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна внесено інформацію щодо зміни Іпотекодержателя на підставі індексного номеру рішення 17737437, внесеного 04.12.2014 о 23:13:37 у запис про іпотеку №7949725 (спеціальний розділ).

Крім того, як вказано у позовній заяві, 19.10.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна внесені записи:

- о 12:34:52 про припинення запису про іпотеку 7949725 (спеціальний розділ) на підставі індексного номеру рішення 25370676;

- о 12:27:02 про припинення запису про обтяження 11646553 (спеціальний розділ) на підставі індексного номеру рішення 25369876.

В подальшому, як зазначено у позовній заяві, ПАТ "Укрбізнесбанк" віднесено до категорії неплатоспроможних та розпочато процедуру виведення банку з ринку.

Робочою комісією Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" з перевірки договорів, укладених протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що 12.08.2015 року за результатом проведення незалежної оцінки ринкової вартості активів банку у вигляді права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами (в тому числі й за Кредитним договором №7/Ф від 15 лютого 2008 року, укладеним між Банком та ОСОБА_5), станом на момент продажу цих активів, складено Звіти про незалежну оцінку прав вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку прав вимоги за кредитними договорами №07-07/08-15/РД1 ринкова вартість активу ПАТ "Укрбізнесбанк" у вигляді права вимоги за Кредитним договором №15А від 29.02.2008, укладеним між Банком та ОСОБА_4, перевищує ціну продажу цього активу більше ніж на 97%.

При цьому, як вказує позивач у позовній заяві, враховуючи те, що Договір факторингу №3 від 04.12.2014 містить ознаки нікчемності, рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український бізнес банк" №4 від 30.11.2015 про визнання правочинів нікчемними з підстав їх відповідності критеріям нікчемності, передбачених п.3 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Договір факторингу №3, укладений 04.12.2014 між ПАТ "Український бізнес банк" та ТОВ "Велес - Д", та Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки (посвідчений 29.02.2008 приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Моложавим В.Г. та зареєстрований в реєстрі за №347), який посвідчений 04.12.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А, та зареєстрований в реєстрі за №1839 визнано нікчемними.

04.03.2016 за результатами розгляду справи №910/32313/15 Господарським судом м.Києва, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016, прийнято рішення про задоволення вимог ПАТ "Український бізнес банк" та визнано недійсними Договір факторингу №3 від 04.12.2014 та Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 04.12.2014.

Розглянувши позовну заяву ПАТ "Український бізнес банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" Білої І.В., судом встановлено наявність підстав для закриття провадження у справі

Так, у відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Абзацом 2 п.2 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під суб'єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Крім того, п.6, 13 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Так, позивач просить суд зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. провести реєстраційні дії: виключити із системи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про зміни іпотеки запис про відступлення прав Іпотекодержателя згідно індексного номеру рішення 17737437, внесеного 04.12.2014 о 23:13:37 у запис про іпотеку №7949725 (спеціальний розділ), поновити відомості про особу Іпотекодержателя, зазначити ПАТ «Український бізнес банк» () у графі «Іпотекодержатель».

При цьому, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що приватним нотаріусом проведені реєстраційні дії щодо зміни Іпотекодержателя та Обтяжувача на підставі Договору факторингу №3 від 04.12.2014 та Договору відступлення права вимоги за договором іпотеки від 04.12.2014. Вказані Договори, в подальшому, постановою судовим рішенням визнано недійсними, а тому, на думку позивача, відповідач повинна провести відповідні реєстраційні дії щодо зміни реєстраційних записів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги ПАТ "Український бізнес банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український бізнес банк" Білої І.В., заявлені в даній справі, є похідними від спору щодо майнових прав ПАТ "Український бізнес банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" Білої І.В., який розглядався за правилами господарського судочинства.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами, випливають виключно з правовідносин, пов'язаних з реєстрацією майнових прав, інших реєстраційних дій, що порушують майнові права позивача та є похідними від спору щодо таких майнових прав, тобто спір між ними виник не у зв'язку із виконанням або невиконанням суб'єктом владних повноважень публічно - владних управлінських функцій, в тому числі, делегованих.

Таким чином, з урахуванням положень діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що спір у справі між сторонами виник поза межами публічно-правових правовідносин, а отже віднесений до юрисдикції відповідного господарського суду.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі "Занд проти Австрії" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, а суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 821/1194/15-а (провадження № 11-406апп18).

Відповідно до частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у адміністративній справі, оскільки спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. Водночас, рішення суду про закриття справи не обмежує сторони у реалізації свого права на захист в порядку цивільного судочинства, за правилами якого слід розглядати дану справу, виходячи з характеру та суб'єктного складу спірних правовідносин.

Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачеві, що такі позовні вимоги мають вирішуватися в порядку господарського судочинства та віднесені до юрисдикції відповідного господарського суду.

Підстави для розподілу чи присудження судових витрати за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі №826/5097/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Українській бізнес банк» Білої І.В. до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., треті особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес-Д» про зобов'язання вчинити дії, закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до компетенції відповідного господарського суду.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій