Справа № 182/79/17(6-а/0182/23/2018)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 182/79/17 (6-а/0182/23/2018)

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Юрко І.В. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року у справі №182/79/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити недоплачену щорічну грошову допомогу до 05 травня, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації подав апеляційну скаргу.

Суд вважає, що вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржувана ухвала суду постановлена 22 жовтня 2018 року. Копію оскаржуваної ухвали відповідач отримав 30.10.2018 року, що підтверджується копією відповідного повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.133).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Таким чином, на підставі вказаної норми відповідач мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду в разі подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, тобто у разі подання апеляційної скарги у строк до 14.11.2018 року включно.

Разом з тим, апеляційна скарга подана відповідачем 03.12.2018 року (а.с.149).

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що 08.11.2018 року Департамент направляв апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду, проте ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 року вказану апеляційну скаргу повернуто без розгляду.

Суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки апелянтом не зазначено та не надано доказів, коли саме ним отримано вказану ухвалу апеляційного суду, а відтак неможливо визначити в який саме строк подано апеляційну скаргу вдруге.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі правильно роз'яснено порядок та строк апеляційного оскарження ухвали суду з урахуванням п.п.15.5 п.15 частини першої розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Отже, поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження ухвали суду без достатніх підстав буде наданням йому переваги, чим, в свою чергу, буде порушено право позивача.

Також суд зазначає, що право на повторне звернення з апеляційною скаргою може бути реалізовано в межах строку на апеляційне оскарження, встановленого законом.

Інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження відповідачем не зазначено.

Згідно частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, суд зазчає, що апеляційна скарга від імені Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації підписана ОСОБА_2.

На підтвердження повноважень вказаної особи до апеляційної скарги додано копію довіреності.

Суд зазначає, що вказана копія довіреності завірена печаткою Департаменту та особистим підписом особи, на ім'я якої видана довіреність - ОСОБА_2.

Також, завірена вказаним представником копія довіреності міститься в матеріалах справи (а.с.112).

З цього приводу суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Отже, суд виходить з потреби перевірки саме наявності волевиявлення особи, яка видала довіреність.

Копія довіреності, яка завірена представником, не може бути належним доказом дійсної волі особи, яка видала довіреність, на уповноваження іншої представляти її інтереси. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, засвідченої у визначеному законом порядку), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем.

Отже, з вказаних копій довіреності неможливо встановити дійсне волевиявлення довірителя. Вказані копії довіреності не є копіями, засвідченими у встановленому законом порядку (відповідно до частини шостої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України).

В матеріалах справи відсутня належним чином оформлена копія довіреності відповідача на ім'я особи, яка підписала апеляційну скаргу.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до підпункту 1 пункту 1 Розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18 червня 2015 р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 р. за №736/27181, право на створення, підписання, погодження, затвердження документів визначається актами законодавства, положеннями (статутами) установ, положеннями про структурні підрозділи і посадовими інструкціями.

Так, пунктом 10 Розділу ІІ названих Правил передбачено, що порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Таким чином, копії довіреностей, які міститься в матеріалах справи та додані до апеляційної скарги, не можна вважати оформленими належним чином документами про повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу.

Інші документи про повноваження ОСОБА_2 як представника відповідача в матеріалах справи відсутні.

Також суд вважає, що вказана апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подана відповідачем у 2018 році.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року установлено у розмірі 1762 гривні.

Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, відповідачеві необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1762 гривні.

Відповідач документ про сплату судового збору до апеляційної скарги не додав.

Враховуючи викладене, відповідачеві необхідно надати суду документ про сплату судового збору у зазначеному вище розмірі за наступними реквізитами:

отримувач коштів: УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: 1005;

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач, -

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, вказані Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації залишити без руху.

Апелянту усунути встановлені недоліки апеляційної скарги шляхом подання до Третього апеляційного адміністративного суду:

- заяви про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду із зазначенням інших, поважних, причин пропуску такого строку;

- оформленого належним чином документа про повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу;

- документа про сплату судового збору у розмірі 1762 гривні.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач І.В. Юрко