Справа № 160/7656/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2018 року Справа № 160/7656/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді -Кучми К.С.
при секретарі -Чорній М.В.
представників позивача - представника відповідача -Переверзева О.М., Переверзева Д.О., Лубенець С.В. Сербулової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техарсенал" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Але, позивач може мати інформацію щодо діяльності підприємства виключно із офіційних джерел інформації, які перевіряють на достовірність даних осіб, що реєструють юридичних осіб. Якщо управління юстиції та ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області не виявили жодних порушень щодо правомірності реєстрації ТОВ «Марко Трейд Ком», таким чином позивач міг бути обізнаним про фіктивність ТОВ «Марко Трейд Ком»,оскільки інформація в офіційних джерелах не містить такого.На час укладення договору між позивачем та ТОВ «Марко Трейд Ком» позивач звертався до офіційних джерел за інформацією про ТОВ «Марко Трейд Ком». На єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та власному офіційному веб-сайті дані про взяття на облік як платників податків юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів та самозайнятих осіб інформація про ТОВ «Марко Трейд Ком» була позитивною. Жодних зауважень щодо припинення діяльності, стану банкрутства тощо в офіційних джерелах інформації не містилось.
За таких обставин, позивач вважає висновки відповідача, викладені в акті, податковому повідомленні-рішенні такими, що не відповідають дійсності та вважає, що відповідач, при проведені перевірки позивача та складанні податкового повідомлення-рішення, припустився порушень норм чинного законодавства України, внаслідок чого були порушені його права та охоронювані законом інтереси.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити, з викладених у ньому підстав.
Результати дослідження діяльності ТОВ «Марко Трейд Ком» вказують на те, що метою його створення є лише оформлення документообігу по нереальним господарським операціям для мінімізації сплати податкових зобов'язань іншим підприємствам, в т.ч. ТОВ «Техарсенал».Таким чином, первинні документи, які складені ТОВ «Марко Трейд Ком» по взаємовідносинам з ТОВ «Техарсенал», є неправомірно складеними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення будь-яких господарських операцій між вказаними підприємствами.
Отже, ТОВ «Техарсенал» при укладанні з ТОВ ТОВ «Марко Трейд Ком» договорів придбання товару не мало підтверджень ділової репутації, гарантій виконання зобов'язань, необхідних ресурсів та відповідного досвіду, та інших ознак комерційної привабливості для обрання саме цього контрагента. За таких обставин, встановлено відсутність належної обачності при виборі контрагента ТОВ «Марко Трейд Ком», що є ознакою штучного характеру оформленогодоговору, мета укладання якого - формування документообігу по нереальній господарській операції.Укладені між ТОВ «Техарсенал» з ТОВ «Марко Трейд Ком» договори не опосередковується реальним виконанням операції, що становить його предмет. За таких обставин, представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Приписами п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231.).
Згідно з п.185.1. ст.185, п.187.1. ст.187, п.188.1. ст.188 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Відповідно до п.201.1., 201.4., 201.6. ст.201 ПК України платник податку зобов'язанийнадати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один із способів, визначених п.201.1. ст.201 ПК України; податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця; податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Пунктом 200.1. ст.200 ПК Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п.198.1. ст.198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому, відповідно до п.198.2., 198.3., 198.6. ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 Кодексу).
З аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Так, судом встановлено: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, діючи спільно у складі організованої злочинної групи, розуміючи злочинність своїх дій не бажаючи бути викритими та ідентифікованими контролюючими і правоохоронними органами, на виконання розробленого ОСОБА_13 злочинного плану, пов'язаного з фіктивним підприємництвом, через осіб, які займаються допомогою в реєстрації підприємств в державних і контролюючих органах на законних підставах і передачі статутних та реєстраційних документів, вирішили створити (придбати) більше суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, для чого стали підшукувати осіб, які були б згодні прийняти на себе права та обов'язки номінальних засновників та керівників підприємств, при цьому таких, що не мають відповідної освіти та не будуть усвідомлювати і знати про характер дій організованої злочинної групи.
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, здійснюючи пошук зазначених осіб, зупинили вибір на ОСОБА_8, паспортні та ідентифікаційні дані якої було придбано у жовтні 2014 року ОСОБА_12 у невстановленої досудовим розслідуванням особи, з метою подальшого створення суб'єкта підприємницької діяльності без мети здійснення будь-яких видів господарювання на ньому, усвідомлюючи протиправність таких дій. При цьому ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, не повідомили ОСОБА_8 про злочинний характер своїх дій.
Для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо умов, на яких ОСОБА_8 мав стати засновником та керівником підприємства, при цьому не будучі обізнаним про намір здійснювати від його імені будь-яку підприємницьку діяльність, будучи непоставленим до відома про злочинний характер дій вказаних осіб, у жовтні 2014 року в денний час в м.Дніпропетровську, більш точної дати та місця досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_13 виконав підпис за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи в протоколі № 1 від 16.10.2014 загальних зборів учасників ТОВ «Марко Трейд Ком», статуті ТОВ «Марко Трейд Ком» від 16.10.2014, наказі №1 від 20.10.2014 про призначення ОСОБА_8 на посаду директора ТОВ «Марко Трейд Ком», які після підписання надав у розпорядження ОСОБА_13 на його вимогу.
Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку, оскільки подані суб'єктом господарювання первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові накладні, накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими податковим органом фактами щодо фіктивної діяльності контрагента свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства, є правильним.
Таким чином первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, а отже вони не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.
Так, первинні документи, які складені ТОВ «Марко Трейд Ком» по взаємовідносинам з ТОВ «Техарсенал», є неправомірно складеними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення будь-яких господарських операцій між вказаними підприємствами.
Вищезазначене свідчить про те, що досліджувані господарські операції не містять розумних економічних причин (ділової мети), тобто відсутня кваліфікуюча ознака господарської діяльності - отримання доходу. Таким чином, вони не можуть вважатися вчиненими в межах господарської діяльності платника податків, оскільки для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою.
З урахуванням вищевикладеного, первинні документи свідчать про відсутність факту реального вчинення господарської операції по взаємовідносинам ТОВ «Марко Трейд Ком». Досліджені операції спрямовані на документальне оформлення постачання товарів, та не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними.
Укладені між ТОВ «Техарсенал» з ТОВ «Марко Трейд Ком» договори не опосередковується реальним виконанням операції, що становить його предмет.
При перенесенні ТОВ «Техарсенал» інформації з неправомірно складеного первинного документу до облікових регістрів порушено норми частини п'ятої ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за №168/704, абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 р. №291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 р. за№893/4186.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Враховуючи вищевикладене, податкові накладні та паперові носії первинних бухгалтерських документів ТОВ «Марко Трейд Ком» оформлені не належним чином, не несуть юридичну силу та не містять доказовість первинного документу, тобто такі документи не можуть бути підставою для бухгалтерського та податкового обліку ТОВ «Техарсенал».
Згідно балансу ТОВ «ТЕХАРСЕНАЛ» на 31.12.2015 р. запаси в рядку 1100 на початок року 01.01.2015 р. становили 0 тис. грн., на кінець року 31.12.2015 р. запаси в рядку 1100 становили 0,3 тис. гри.
Отже з наведеного вище слідує, що придбані товари у ТОВ «Марко Трейд Ком» протягом 2015 року було враховано в рядку 2000 чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) в сумі 285тис.грн., в зв'язку з реалізацію номенклатури товарів, що придбана у ТОВ «Марко Трейд Ком».
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно з ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. А тому, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132,139, 241-246, 250 КАС України,-
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Техарсенал" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 22 грудня 2018 року.

Суддя Кучма К.С.