Справа № 0940/1299/18
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" грудня 2018 р. справа № 0940/1299/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панікара І.В.,
за участю секретаря судового засідання: Подольської Т.М.,
представника позивача: ОСОБА_1,
представників відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківська міська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
24.07.2018 року ОСОБА_4 (надалі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради (надалі- відповідач1), Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради (надалі відповідач2), про визнання незаконним та скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій.
В обґрунтування власних позовних вимог, позивач вказала на те, що відповідачем1, в порушення вимог положень статтей 118, 122 Земельного Кодексу України, у спосіб винесення оскаржуваного рішення за № 409-17 від 15.12.2017 року, їй незаконно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,10 га у місті Івано-Франківську. Окрім того, вказано на подальші протиправні дії відповідача2, які полягали у створенні перешкод в ході реалізації права позивача на одержання дозволу на розроблення проекту землеустрою, у спосіб повідомлення про зняття з розгляду засідання виконавчого комітету міської ради її клопотання від 19.03.2018 року.
З урахуванням викладеного позивач просить суд:
- визнати незаконним та скасувати рішення Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 15.12.2017 року № 409-17 в частині відмови у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва площею 0,10 га в місті Івано-Франківську;
- зобов'язати Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради питання клопотання ОСОБА_4 від 19.03.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва площею 0,10 га в місті Івано-Франківську внести в проект рішення на розгляд чергового засідання міськвиконкому;
- зобов'язати Івано-Франківську міську раду на черговій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва площею 0,10 га в місті Івано-Франківську від 19.03.2018 року та прийняти відповідне рішення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В період з 03.09.2018 року по 02.11.2018 року, головуючий по справі суддя Панікар І.В. перебував у щорічній відпустці, у зв`язку з чим, 60-денний строк розгляду справи продовжено на 60 календарних днів.
Відповідач1 скористався правом подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 31.08.2018 року, в якому щодо задоволення вимог адміністративного позову заперечив. Вказав на те, що позивач 11.10.2017 року, як член сім'ї загиблого учасника АТО, звернулась до Івано-Франківської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,10 га у місті Івано-Франківську. Однак, в порушення положень статей 118 та 122 Земельного Кодексу України, заявниця не надала необхідного обсягу документів, а саме графічних матеріалів на яких було б зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, внаслідок чого рішенням ради за № 409-17 від 15.12.2017 року у задоволенні клопотання позивача відмовлено (а.с 86-88).
Відповідач2 також скористався процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву та направив його 06.09.2018 року на адресу суду у формі заперечення, згідно змісту якого, позовних вимог не визнав. Вказав на те, що проекти рішень виконавчого комітету та сесії ради, зокрема, по оформленню права власності та оренди на земельні ділянки фізичних та юридичних осіб готує Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради. Повідомив про наявність рішення Івано-Франківської міської ради від 22.12.2015 року «Про затвердження переліку адміністративних послуг», яким з 2016 року прийом документів з даних питань здійснює управління адміністративних послуг. Зазначив, що повторне клопотання ОСОБА_4 від 19.03.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,10 га у місті Івано-Франківську було зняте з розгляду засідання виконавчого комітету, у зв'язку з недотриманням позивачем процедури одержання містобудівної документації саме через дане управління адміністративних послуг (а.с. 108-111).
Представником позивача сформовано відповідь на відзиви відповідачів на позовну заяву та направлено на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 10.09.2018 року. У поданих відповідях на відзив вказано на безпідставне посилання відповідача2 на порушення позивачем процедури надання містобудівної документації, оскільки звернення за її отриманням саме до Центру надання адміністративних послуг не передбачено Земельним кодексом України, яким водночас встановлено заборону на вимагання документів не передбачених даним кодексом (а.с. 121-126).
В ході розгляду справи представником позивача позовні вимоги підтримано з підстав викладених у позовній заяві та відповідях на відзиви.
В судовому засіданні представники відповідачів щодо можливості задоволення адміністративного позову заперечили з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву. Водночас, підтримали і клопотання, подане представником позивача1 до початку першого засідання, щодо застосування наслідків встановлених частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, внаслідок порушення позивачем строків звернення до суду в частині позовної вимоги про визнання незаконним та скасувати рішення Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 15.12.2017 року № 409-17.
Суд, розглянувши вказане клопотання, в порядку частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, загальною ухвалою від 13.12.2018 року, повернув заявнику зазначене клопотання без розгляду як необґрунтоване, в силу того, що при відкритті провадження суд прийшов до мотивованого переконання у відсутності факту пропуску процесуальних строків на звернення до суду та не поновлював їх, а відповідно у нього відсутні передумови для перегляду власної позиції щодо поважності визнання висновків про причини пропуску строку звернення викладених в ухвалі про відкриття провадження.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення сторін у судовому засіданні, дослідивши в сукупності письмові та інші докази, якими сторони обґрунтовують власні позовні вимоги та заперечення на них, встановив наступне.
ОСОБА_4 є членом сім'ї загиблого командира ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, учасника бойових дій та учасника антитерористичної операції, в зв'язку з чим відноситься до пільгових категорій осіб, що підтверджується копією посвідчення члена сім'ї загиблого серії Т № 003208 (а.с. 16).
З 26.10.2017 року позивач перебуває на квартирному обліку, згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (а.с.19).
21.06.2016 року позивач звернулась із заявою про виділення земельної ділянки в м. Івано-Франківську, як дочці загиблого учасника антитерористичної операції ОСОБА_5 до Івано-Франківської міської ради.
15.07.2016 року відповідачем1 надано відмову за № ДКР-402/341-02/35-в, згідно якої повідомлено, що рішенням сесії міської ради від 26.04.2016 року за № 131-5 затверджено Порядок виділення земельних ділянок учасникам бойових дій, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, та членам сім'ї загиблих учасників антитерористичної операції, бійцям-добровольцям АТО. Згідно критеріїв черговості надання земельних ділянок, в першу чергу надаватимуться земельні ділянки членам сімей загиблого, смерть якого пов'язана з участю в АТО. В зв'язку з наведеним потрібно здійснити дії щодо постановки на вказаний вище облік, для забезпечення можливості подальшого вирішення питання про виділення земельної ділянки у порядку встановленому рішенням міської ради від 26.04.2016 року за № 131-5 (а.с.20).
Відповідно до довідки за № 176795 від 26.07.2016 року виданої ОСОБА_4, вона перебуває на обліку громадян, які бажають отримати земельну ділянку під індивідуальне будівництво з 05.07.2016 року (рішення МВК № 489 від 21.07.2016 року) за № 1230 в списках пільгової черги № 1 (а.с. 19).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 26.10.2017 року № 897 "Про житлові питання" ОСОБА_4 взята на облік для одержання житлової площі за місцем проживання згідно протоколів засідань громадської комісії з житлових питань (а.с. 24).
11.10.2017 року позивач звернулася до Івано-Франківської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, що розташована в межах населеного пункту м. Івано-Франківська для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.
До поданого клопотання долучила: копію паспорта громадянина України; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; копію посвідчення серії Т № 003208 від 21.06.2016 року; копію довідки про перебування на обліку громадян, які бажають отримати земельну ділянку під індивідуальне будівництво (а.с. 26).
Рішенням Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області сьомого демократичного скликання за № 409 від 15.12.2017 року "Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки" пунктом 12 вирішено: "Відмовити в наданні дозволу громадянці ОСОБА_4 (дитині загиблого учасника АТО ОСОБА_5) на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах м. Івано-Франківська, орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" (а.с. 31).

16.02.2018 року позивач звернулась до відповідача1 із листом у якому просила надати чітку відповідь щодо причин відмови.

В обгрунтування прийнятого рішення відповідачем1, зокрема, щодо причин надання відмови позивачу у задоволенні його клопотання, листом від 19.03.2018 року відповідачем2 повідомлено ОСОБА_4, про те, що нею не було додано до клопотання від 11.10.2017 року графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (а.с. 34).

19.03.2018 року позивач повторно звернулась із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, що розташована в межах населеного пункту м. Івано-Франківська для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд до якої долучила: копію паспорта громадянина України; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; копію посвідчення серії Т № 003208 від 21.06.2016 року; копію довідки про перебування на обліку громадян, які бажають отримати земельну ділянку під індивідуальне будівництво; викопіювання бажаної земельної ділянки (а.с. 35).

18.04.2018 року відповідач2 листом поінформував позивача про те, що її звернення від 19.03.2018 року розглянуто Департаментом комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради, за наслідками якого питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою внесено в проект рішення на розгляд чергового міськвиконкому.

Листом від 02.05.2018 року відповідач2 повторно поінформував позивача про те, що її питання знято з розгляду засідання виконавчого комітету міської ради та рекомендовано звернутись в Центр надання адміністративних послуг з приводу замовлення та отримання довідки з містобудівного кадастру стосовно визначеної земельної ділянки та подання відповідної документації через зазначений орган для підготовки проектів рішень на розгляд засідань міськвиконкому та міської ради (а.с. 37).

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню відповідача1 за № 409-17 від 15.12.2017 року, а також можливості задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідачів вчинити певні дії, суд виходив із наступного законодавчого регулювання спірних правовідносин.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначені повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких віднесено розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та інші.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно підпункту 9 пункту "б" частини першої статті 33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища належать, зокрема, і повноваження по підготовці висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Пунктом 1 частини 2 стаття 52 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що виконавчий комітет ради попередньо розглядає проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради.

Згідно частини 1 статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до вимог частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно положень частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню та діям відповідачів в контексті статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вказує на таке.

Із аналізу вищевказаних правових норм слідує, що за результатами розгляду клопотання особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орган місцевого самоврядування має прийняти одне із двох рішень - надати дозвіл або відмовити у його наданні, водночас, суд вказує на те, що відмова повинна бути мотивованою.

Відмовляючи позивачу у задоволенні її клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, відповідач1 при винесенні оскаржуваного рішення виходив із факту відсутності графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. При цьому суд зазначає, що підстави для надання відмови хоча і є чітко регламентованими та не підлягають подвійному трактуванню, водночас, відсутність графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки позбавляє можливості повноважний орган дійти обгрунтованих висновків щодо невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З урахуванням викладеного, на переконання суду, оскаржуване в частині рішення Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 15.12.2017 року № 409-17 щодо відмови у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва площею 0,10 га в місті Івано-Франківську є обґрунтованим та базується на вимогах чинного законодавства, внаслідок чого, підстав для визнання його незаконним та скасування у суду немає.

Водночас, аналіз вищевказаних правових норм, дозволяє суду дійти висновку і про те, що виконавчий орган ради, окрім того, що він є обмеженим у повноваженнях щодо прийняття юридично значимого рішення виключно у двох формах - надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або ж у його відмові, такому органу забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені статтею 118 Земельного кодексу України.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачами, Івано-Франківською міською радою створено відповідний виконавчий орган Департамент комунальних ресурсів, що наділений повноваженнями щодо підготовки проектів рішень виконавчого комітету та сесій ради, по оформленню права власності та оренди на земельні ділянки фізичних та юридичних осіб.

Вказаний орган, посилаючись на наявність рішення Івано-Франківської міської ради від 22.12.2015 року за № 34-2 «Про затвердження переліку адміністративних послуг» (а.с.11-119), зобов'язав позивача звернутись до Центр надання адміністративних послуг з приводу замовлення та отримання довідки з містобудівного кадастру стосовно визначеної земельної ділянки та подання відповідної документації через зазначений орган для підготовки проектів рішень на розгляд засідань міськвиконкому та міської ради.

Зазначені дії відповідача2, на думку суду, суперечать вимогам статті 118 Земельного кодексу України, оскільки покладають додатковий, на передбачений законом, обов'язок на громадянина, що є неприпустимим.

Водночас, знімаючи з розгляду засідання виконавчого комітету міської ради заяву позивача від 19.03.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, відповідач2 діяв не на підставі та не у спосіб визначений законом, зокрема, всупереч положенням частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, оскільки не прийняв одного із можливих рішень у формі або надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, або ж у його відмові.

На підставі наведеного, враховуючи тривале порушення відповідачами законних прав та інтересів позивача, обґрунтованими є його позовні вимоги, щодо зобов'язання Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради клопотання ОСОБА_4 від 19.03.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва площею 0,10 га в місті Івано-Франківську внести в проект рішення на розгляд чергового засідання міськвиконкому, а також, щодо зобов'язання Івано-Франківської міської ради на черговій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва площею 0,10 га в місті Івано-Франківську від 19.03.2018 року та прийняти відповідне рішення.

У відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, питання щодо розподілу судових витрат вирішення судовим рішенням не потребують.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 задоволити частково.

Зобов'язати Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради питання клопотання ОСОБА_4 від 19 березня 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,10 га в місті Івано-Франківську внести в проект рішення на розгляд чергового засідання міськвиконкому Івано-Франківської міської ради.

Зобов'язати Івано-Франківську міську раду на черговій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,10 га в місті Івано-Франківську від 19.03.2018 року та прийняти відповідне рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1, вул. Надвірнянська 30/132, м. Івано-Франківськ);

Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради (, вул. Л.Курбаса 2, м. Івано-Франківськ, 76018);

Івано-Франківська міська рада (, вул. Грушевського 21, м. Івано-Франківськ, 76004).

Суддя Панікар І.В.

Рішення складене в повному обсязі 18 грудня 2018 р.