Справа № 0540/9467/18-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 р. Справа№0540/9467/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2018 року позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, м.Словянськ, пр.Зоряний 7) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 37803258, 84122, Донецька обл., місто Слов'янськ, площа Соборна, будинок 3). Просив визнати протиправними дії щодо припинення виплати пенсії з 01.03.2016; зобовязати поновити нарахування та виплату пенсії та сплатити заборгованість за весь період починаючи 01.03.2016. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, при цьому відповідачем безпідставно в порушення вимог Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування припинено виплату пенсії.

1 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

26 жовтня 2018 року ухвалою суду призначено розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

31 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог. Свою позицію вмотивовував тим, що виплата пенсії позивачу була припинена у звязку відсутньою довідкою внутрішньо переміщеної особи або відмови від неї. Зазначив, що виплата пенсії внутрішньо переміщеним особам, незважаючи на зміну місця проживання, яке супроводжувалось зміною реєстраційних даних в паспорті особи, здійснюється з урахуванням вимог, визначених в п.1 та п.2 ст.1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 року №1706 та постановою Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2014 року Про облік внутрішньо переміщених осіб, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 05.11.2014 року Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, постановою Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016 року Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. А тому відповідач вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

28 листопада 2018 року ухвалою суду здійснено перехід до загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

18 грудня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи на 26 грудня 2018 року.

У судове засідання призначене на 26 грудня 2018 року представники сторін не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України, місце реєстрації, згідно паспортних даних з 20.03.2015 м.Словянськ Донецької області.

У вересні 2017 року позивача взята на облік відповідача. Виплата пенсії припинена з 01.04.2016, під час перебування на обліку в УПФУ в м.Добропілля. Рішення про зупинення виплати пенсії не приймалось.

З відзиву вбачається, що виплату пенсії позивачу не здійснено у звязку із відсутністю інформації про реєстрацію в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб до зясування фактичного місця проживання.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач з 2015 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, при цьому виплату пенсії припинено у звязку із відсутністю інформації про реєстрацію в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб до зясування фактичного місця проживання.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд зазначає, що позивач змінив місце свого постійного проживання та реєстрації, яке знаходиться на підконтрольній Україні території, і не бажає отримувати статус внутрішньо переміщеної особи, тому його право на отримання пенсії не може ставитись у залежність від наявності у позивача довідки внутрішньо переміщеної особи та виконання вимог нормативно-правових актів, які встановлюють порядок для осіб із таким статусом.

Водночас вимогами статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» такої підстави для припинення виплати пенсії громадянам України, які проживають на її території, не встановлено, у звязку з чим, суд дійшов висновку, що припинення виплати пенсії позивачу без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав є протиправним.

Суд враховує, що в силу положень статті 1 Протоколу №1 до Конвенції, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини вимоги щодо пенсії безперечно підпадають під дію цієї статті і вважаються майном, а майно, яке має особа-це конвенційне поняття права власності, та як абсолютне тлумачення, це те на що особа може розраховувати.

Перша і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що буд-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливо тільки на умовах передбачених законом і повинно переслідувати легітимну мету. Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції, а тому, при будь-якому втручанні державних органів у право на мирне володіння майном повинно бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обовязком захисту основоположних прав конкретної особи.

Невиплата належної позивачу пенсії починаючи з 1 квітня 2016 року є протиправною, оскільки не відповідає зазначеним критеріям правомірності, у звязку з цим, позовні вимоги в частині підлягають задоволенню.

Разом з цим, позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з березня 2016 не підлягає задоволенню, оскільки в цей період позивач не перебував на обліку в Словянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, а відповідно вказаний субєкт не припиняв виплату пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Фактично позовні вимоги задоволені, оскільки дії відповідача щодо невиплати пенсії визнані протиправними, а задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача вчинити певні дії є похідними від першої вимоги, отже присудженню підлягає судовий збір у розмірі, який передбачений сплаті як за одну позовну вимогу немайнового характеру.

З огляду на те, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.10.2018 відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень судових витрат у розмірі 704,80 грн.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 1 квітня 2016 року.

Зобовязати Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 37803258, 84122, Донецька обл., місто Слов'янськ, площа Соборна, будинок 3) відновити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, м.Словянськ, пр.Зоряний 7) нарахування та виплату пенсії та сплатити заборгованість починаючи з 1 квітня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 37803258, 84122, Донецька обл., місто Слов'янськ, площа Соборна, будинок 3) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кошкош О.О.