Справа № 804/1517/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

06 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/1517/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року

у справі №804/1517/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області

третя особа Комунальний заклад "Середня загальноосвітня школа № 8" Кам'янська міська рада

про визнання акту перевірки протиправним, визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

"27" лютого 2018 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області в якому, з врахуванням уточнень від 15.05.2018 року, просила визнати протиправним акт від 29.06.2016 року № 20, а також визнати протиправним та скасувати рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 16.08.2016 року № 67.

Позовні вимоги обгрунтовані посиланням на протиправні дії відповідача, які виразились у незаконному складанні Акту перевірки від 29.06.2016 року № 20 у звязку з підробленням підпису директора Комунального закладу та, як наслідок, безпідставності прийняття оскарженого рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій. Також посилається на помилкове тлумачення відповідачем норм законодавства України та хибним трактуванням понять «суміщення» та «сумісництво», що призвело до виникнення необґрунтованої заборгованості з надміру виплаченої пенсії та порушення прав та законних інтересів позивача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 р. у справі № 804/1517/18 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області Комунальний заклад "Середня загальноосвітня школа № 8" Кам'янська міська рада про визнання акту перевірки протиправним, визнання протиправним та скасування рішення - відмовлено.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугою років. З травня 2016 року виплату пенсії позивачу призупинено у звязку з працевлаштуванням на посаду, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років. За результатами проведеної перевірки відповідачем встановлено, що ОСОБА_2 працювала заступником директора та викладала математику за сумісництвом, в період отримання пенсії. Відповідно до чого відповідачем прийнято рішення про утримання надмірно виплаченої сум пенсії. Дослідивши встановлені по справі обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено факт працевлаштування позивача на посаду вчителя математики після призначення пенсії за вислугу років. Судом зазначено, що у разі працевлаштування пенсіонера, який отримує пенсію за вислугою років на роботу, яка дає право на цей же вид пенсії, її (пенсії) виплата припиняється до моменту звільнення з такої роботи. При цьому, у разі зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. За таких обставин, судом не встановлено протиправності в діях відповідача.

Наведене обумовило прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 р. у справі № 804/1517/18, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що посада заступника директора з науково-методичної роботи не входить до переліку посад, що дають право на пенсію за вислугу років, а доказів працевлаштування позивача на посаду вчителя математики, матеріали справи не містять. За таких обставин, підстав припиняти виплату пенсії не вбачається. Крім того, позивач зазначає, що в якості довантаження, без призначення на посаду викладала години математики, але цей період не зараховувався до педагогічного стажу, а отже подібне внутрішнє суміщення не можна вважати працею на посаді, що дає право на отримання пенсії за вислугу років.

Під час апеляційного перегляду справи, представниками сторін надано грунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 10.08.2009 року знаходиться на обліку Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсії за вислугу років.

23.09.2009 року позивач звернувся до відповідача із заявою про припинення виплати пенсії у звязку з працевлаштуванням до Комунального закладу на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи (наказ управління освіти і науки № 72-к від 16.08.2010 року). Розпорядженням Пенсійного фонду від 02.09.2010 року № 167698 позивача взято на облік як працюючого пенсіонера.

Розпорядженням від 04.05.2016 року позивачу призупинено виплату пенсії з 01.05.2016 року у звязку з працевлаштуванням на посаду, робота на якій дає право на пенсію по вислугу років.

18.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії згідно з довідки від 17.05.2016 року, виданої Комунальним закладом щодо роботи на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи з 16.08.2010 року та роботи за сумісництвом викладачем математики.

У період з 14.06.2016 року по 29.06.2016 року, на підставі направлення від 14.06.2016 року № 39, письмової заяви Комунального закладу та на виконання наказу № 142 від 13.06.2016 року посадовими особами відповідача проводилась перевірка первинних документів Комунального закладу, на підставі яких видано довідку про підтвердження наявного трудового стажу ОСОБА_1 за період роботи з 16.08.2010 року по 01.05.2016 року, за результатами якої складено акт № 20 від 26.06.2016 року.

За результатами перевірки встановлено, що 16.08.2010 року ОСОБА_1 призначена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Комунального закладу. Згідно уточнюючих штатних розписів та тарифікаційних списків вчителів та інших працівників закладу за кожен навчальний рік ОСОБА_1 працювала заступником директора з навчально-виховної роботи та викладала математику за сумісництвом з 01.09.2011 року по 31.08.2012 року (7.5 годин на тиждень), з 01.09.2012 року по 31.08.2013 року (8.5 годин), з 01.09.2013 року по 31.08.2014 року (8.5 годин), з 01.09.2014 року по 31.08.2015 року (4 години), з 01.09.2015 року по 01.05.2016 року (6 годин).

На підставі Акту перевірки, відповідачем прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 16.08.2016 року № 67.

Листом від 25.08.2016 року № 7901/05/40 відповідач запропонував позивачу добровільно повернути надміру виплачену пенсію в сумі 85 141,51 грн., проте вказана сума повернута не була.

07.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про зупинення виплати пенсії з 01.09.2016 року, до якої додала копію наказу Комунального закладу від 26.08.2016 року № 14, відповідно до якого позивачу з 01.09.2016 року дозволено викладати 9 годин математики на умовах внутрішнього суміщення.

Також 07.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із запитом про надання інформації щодо підстав невиплати їй пенсії за вислугою років та отримала відповідь, що правовою підставою для прийняття рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій стало неповідомлення позивача про роботу за сумісництвом на посаді вчителя математики, у звязку з чим утворилась переплата пенсії у розмірі 85 141, 51 грн.

Не погодившись з позицією відповідача ОСОБА_1 звернулась до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції погодився з позицією Пенсійного фонду України стосовно того, що оскільки позивач за сумісництвом працювала на посаді вчителя математики, тобто на посаді що дає право на пенсію за вислугою років, то відповідно не мала права на отримання пенсії за вислугу років в цей період.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як субєкт владних повноважень довів суду правомірність своїх дій та рішень.

Однак, колегія суддів не повною мірою погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, та які відповідно до раніше чинного законодавства мали право на пенсію за вислугу років, провадиться згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії за вислугу років призначають відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (за наявності спеціального стажу роботи не менш, як 25 років) та Переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 (із внесеними змінами).

Враховуючи положення абзацу другого частини 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», при визначенні права на пенсію за вислугу років стаж як до, так і після 1 січня 2004 року обчислюється за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 за даними трудової книжки, а у разі необхідності уточнюючих довідок.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія за вислугу років призначається лише за умови залишення роботи, яка дає право на таку пенсію. Якщо пенсіонер, якому призначено пенсію за вислугу років, у подальшому влаштовується на роботу, що дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії призупиняється на весь час роботи.

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (постанова Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 року № 1436) викладач математики входить до переліку посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка це основний документ про трудову діяльність працівника, який підтверджує страж роботи, а також дає змогу власнику при прийнятті на роботу мати уяву про досвід роботи працівника. До трудової книжки заносяться вiдомостi про роботу, заохочення та нагороди за успiхи в роботi на пiдприємствi, в установi, органiзацiї; вiдомостi про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабiнетом Мiнiстрiв України.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів того факту що ОСОБА_1 працювала на посаді, що дає право на отримання пенсії за вислугу років. Трудова книжка позивача не містить доказів працевлаштування на посаду вчителя математики. Крім того, відповідно до письмових пояснень директора КЗ «Середня загальноосвітня школа №8» Каменської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 займала посаду заступника директора з науково-методичної роботи комунального закладу, що підтверджується записами трудової книжки, відповідними наказами тощо. Факт того, що позивач викладала декілька годин математики на місяць в якості довантаження, не може свідчити про порушення ОСОБА_1 приписів ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки на посаду, що дає право на призначення пенсії за вислугу років не призначалась, часи роботи не зараховуються до стажу вислуги років позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковими висновки відповідача стосовно порушення позивачем вимог чинного пенсійного законодавства щодо неповідомлення органу Пенсійного фонду України про наявність підстав для припинення виплати пенсії за вислугу років та про надмірне нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1

Враховуючи викладене, колегія суддів робить висновок щодо протиправності рішення Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України про утримання надміру виплачених сум пенсій від 16.08.2016 року № 67.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог про скасування акту перевірки, оскільки такий акт не є рішенням субєкту владних повноважень в розумінні приписів Кодексу адміністративного судочинства України, та не може бути предметом судового оскарження, оскілки не взмозі відновити порушені права позивача навіть за умови визнання його протиправним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено при неповному зясуванні обставин справи і висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 р. у справі № 804/1517/18 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 р. у справі № 804/1517/18 скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України про утримання надміру виплачених сум пенсій від 16.08.2016 року № 67.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко