Справа № 826/10429/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 грудня 2018 року № 826/10429/17

Окружний адміністративний суд міста Києва міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у письмовому провадженні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Головного управління Держпраці у Львівській області Державної служби України з питань праці про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування припису,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі – позивач) до Головного управління Держпраці у Львівській області Державної служби України з питань праці (далі – відповідач) про визнання протиправними дії Управління Держпраці у Львівській області Державної служби України з питань праці по проведенню планової перевірки Стриського цеху з видобутку нафти, газу та газового конденсату, геологічної служби філії Газопромислового управління «Львівгазвидобування» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, а також ведення робіт, пов’язаних з геологічним вивченням надр їх використанням та охороною, використанням і переробкою мінеральної сировини, на підставі наказу від 17.07.2017 №1241-П та направлення на перевірку від 17.07.2017 №1215 та визначити протиправним та скасувати приписи Управління Держпраці у Львівській області Державної служби України з питань праці від 18.07.2017 №13/27/124/1733-1396.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем складено припис на підставі акту перевірки, оформленого з порушенням вимог чинного законодавства, врученого неуповноваженій особі позивача, чим позбавив позивача, як суб’єкта господарювання, законного права надати свої зауваження до такого акту перевірки. За вказаних обставин, враховуючи допущення грубого порушення відповідачем порядку оформлення розпорядчих документів під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), позивач вважає проведення перевірки та складання на її підставі припису не можуть вважатися правомірними, у зв’язку з чим просить суд визнати його протиправним та скасувати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.09.2017 відкрито провадження у справі №826/10429/17 за вказаним позовом публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» та у даній справі призначено судовий розгляд справи.

06.10.2017 через відділ діловодства суду відповідачем було подано письмові заперечення, відповідно до яких відповідач проти позову заперечував. Зокрема, відповідач в заперечені зазначив, що пред’явлені позовні вимоги вважає безпідставними та в їх задоволенні просив суд відмовити з огляду на те, що на час проведення перевірки Управління, як і на час звернення до суду, факт правомірності дій Держгеонадра України щодо невидачі спеціального дозволу на користування надрами встановлено не було. Окрім того, відповідач зазначив, що 18.09.2017 на адресу Управління надійшла інформація про виконання вимог припису від 18.07.2017 №13/27/124/1733-1396. Вище викладене свідчить проте, що факт вчинення порушень, зазначених в приписі, визнається позивачем, у зв’язку з чим просив суд відмовити у позові.

Позивач подав письмові пояснення до суду. У письмових пояснення позивач зазначив, що Державною службою геології та надр України як спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр не було прийнято у встановленим чином законодавством строк рішення про надання ПАТ «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування природного газу з Бержинського родовища у Львівській області, ПАТ «Укргазвидобування» відповідно до приписів ч.6 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» отримало право проводити певні дії щодо видобування вуглеводнів на Бержинському родовищі у Львівській області. Також у своїх пояснення позивач зазначав, що дана перевірка була проведена не планово. На підставі вищевикладеного позивач просив суд залучити письмові пояснення з наданими документами до матеріалів справи та задовольнити позов повністю.

У судовому засіданні 16.11.2017 суд, на підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвали подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

27.11.2017 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові заперечення проти адміністративного позову. Зокрема, відповідач в заперечені зазначив, що перевірка ПАТ «Укргазвидобування» була плановою. Відповідно до вимог ч.1 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу органу державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб’єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, на предмет перевірки. Такий наказ виданий 17.07.2017 №1241-П та міститься в матеріалах справи. У направлені на проведення перевірки ПАТ «Укргазвидобування» від 17.07.2017 №1215 зазначено найменування та місцезнаходження суб’єкта господарювання та його відокремлений підрозділ – Філія газопромислове управління «Львівгазовидобвання», як це вимагає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Оскільки Стрийський цех з видобутку нафти, газу та газового конденсату геологічної служби Газопромислового управління «Львівгазовидобування» є виробничим об’єктом Філії Газопромислове управління «Львівгазовидобування» то додаткове зазначення цього об’єкту у направленні на проведення перевірки вищезазначеним законом не вимагається. У зв’язку з чим відповідач категорично не погоджується з твердженнями позивача викладеними в позові та письмових поясненнях.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, з урахуванням пояснень представників сторін та третьої особи, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, ПАТ «Укргазвидобування» (філія ГПУ «Львівгазвидобуваня») здійснювало користування надрами Грудівського газового родовища з метою видобування вуглеводів (природній газ) на підставі спеціального дозволу від 14.05.2001 №2462, строк дії якого закінчувався 14.05.2016.

Відповідно до п. 14 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (далі - Порядок), Товариство листом від 19.10.2015 № 3/1-04-6181 та повторно листом від 12.10.2016 № 3/2-01-7822 направило до Державної служби геології та надр України (надалі – Держгеонадра України) пакет документів на продовження строку дії цього спеціального дозволу.

Держгеонадра України листом від 07.04.2017 № 8071/13/12-17 повідомила позивача про те, що відповідно до наказу від 19.01.2017 № 28 прийнято рішення про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 14.05.2001 № 2462 на 20 років.

Позивач 10.05.2017 уклав з УкрДРГІ договір на обрахунок вартості спецдозволу, який виконано в повному обсязі.

Листом від 04.07.2017 Держгеонадра України повідомили позивача про необхідність сплати за надання спеціального дозволу на користування надрами ПАТ «Укргазвидобування» з метою видобування газу природного, конденсату, супутніх корисних компонентів Грудівського родовища у Львівській області в сумі 2 405,77 тис. грн.

Платіжним дорученням від 13.07.2017 № 3873 позивач сплатив збір в сумі 2 405 770,00 грн. та надало Держгеонадра оригінал цього платіжного доручення з відміткою банку, а також надало Держгеонадра України згоду про умови користування надрами.

На момент подачі цього позову (тобто 18.08.2017) спеціальний дозвіл позивачу не видано.

Державною службою геології та надр України як спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр згідно з наказом від 19.01.2017 № 28 прийнято рішення про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 14.05.2001 №2462 на 20 років, при цьому Державною службою геології та надр України у встановлений строк не видано позивачу спеціальний дозвіл вважає, що ПАТ «Укргазвидобування» набуло право на провадження робіт з видобування корисних копалин на вказаному родовищі без отримання спеціального дозволу.

Відповідно до направлення на проведення перевірки від 17.07.2017 № 1215 Головним управлінням Держпраці у Львівській області 18.07.2017 здійснено планову перевірку Стрийського цеху з видобутку нафти, газу та газового конденсату, геологічної служби філії ГПУ «Львівгазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з ведення робіт, пов’язаних з геологічним вченням надр, їх використанням. Зокрема, під час перевірки перевірялася наявність спеціальних дозволів на користування надрами та гірничих відводів родовищ.

Перевірка проведена на підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 17.07.2017 № 1241-П.

За наслідками перевірки Головним управлінням Держпраці у Львівській області складено акт перевірки суб’єкта господарювання (виробничого об’єкта) від 18.07.2017 №13/27/124/1733 та був вручений начальнику Стрийського ЦВНГК філії ГПУ «Львівгазвидобування», який є неуповноваженою особою позивача на вчинення цих дій.

За результатами перевірки Головним управлінням Держпраці у Львівській області складено припис від 18.07.2017 №13/27/124/1733-1396, який також вручений неуповноваженій особі позивача та в якому зазначено про виявлені порушення, зокрема «відсутній дозвіл на користування надрами, акт про надання гірничого відводу, затверджений і погоджений в установленому порядку проект розробки Бережницького та Грудівського газових родовищ».

Позивач в позові зазначив, що висновок відповідача в акті перевірки суб’єкта господарювання (виробничого об’єкта) від 18.07.2017 р. № 13/12/124/1733 та приписі від 18.07.2017 № 13/12/124/1733-1397 про відсутність у позивача спеціального дозволу на користування надрами Грудівського родовища, не відповідає дійсності та спростовуються вищенаведеним.

Таким чином, підсумовуючи всі вищевказані обставини та норми чинного законодавства, позивач вважає, що припис є протиправним і таким, що порушує його права, оскільки у позиває наявний дозвіл на користування надрами Грудівського родовища.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про нафту і газ» передбачає, що користування нафтогазоносними надрами, пошук і розвідка родовищ нафти і газу, їх експлуатація, спорудження та експлуатація підземних сховищ для зберігання нафти і газу здійснюються лише за наявності спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами, що надаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, на умовах, визначених чинним законодавством.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 36 Закону України «Про нафту і газ» для введення родовища (покладу) нафти і газу у промислову розробку користувач нафтогазоносними надрами повинен мати:

- спеціальний дозвіл на видобування нафти і газу (промислову розробку родовищ);

- затверджену в установленому порядку геолого-економічну оцінку запасів родовища (покладу) за результатами розвідувальних робіт;

- акти або договори на користування земельними ділянками та акт про надання гірничого відводу для розробки родовища;

- затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в нафтогазовому комплексі, біологічний проект (схему) промислової розробки родовища (покладу), тексний проект його облаштування, виконаний згідно із законодавством, та інвестиційний проект (програму);

- дозвіл центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері промислової безпеки та державного гірничого нагляду.

Стаття 19 Кодексу України про надра передбачає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу.

Відповідно до статті 51 Кодексу України про надра розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр. Правила технічної експлуатації, проект і плани розробки родовищ корисних копалин та переробки мінеральної сировини погоджуються користувачами надр з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, в частині додержання вимог законодавства про надра.

Судом встановлено, що позивач не оспорює факт проведення робіт з видобутку нафти, газу та газового конденсату в умовах відсутності необхідних дозвільних документів. Доводи позовної заяви зводяться лише до того, що вказані порушення виникли не з вини ПАТ «Укргазвидобування», а спричиненні діями Державної служби геології та надр України (далі - Держгеонадра), яка в установлений законом строк не прийняла рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами. Тому, на думку позивача, в товариства відповідно до вимог ч. 6 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему в сфері господарської діяльності» виникло право «мовчазної згоди» на користування надрами.

Також позивач зазначає, що факт відсутності дозволів був перешкодою і стягнення до Держпраці з метою надання акту гірничого відводу, оскільки відповідно до пункту 6 додатку 2 Положення про порядок надання гірничих дозволів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 №59 (надалі - Положення) з урахуванням мети використання надр до проекту гірничого відводу додається копія спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Суд зауважує, що викладені твердження позовної заяви лише пояснюють виникнення порушень законодавства з точки зору суб’єкта господарювання, однак жодним чином не свідчать про неправомірність дій Управління щодо проведення планової перевірки та внесення припису з вимогою усунути порушення вимог статтей 11,36 Закону України «Про нафту і газ», статтей 16, 19, 51 Кодексу України про надра.

При цьому, надання правової оцінки діям Держгеонадра України щодо ПАТ «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування виходить поза межі компетенції головного державного інспектора під час здійснення перевірки дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів охорони праці та промислової безпеки.

Разом із тим, частина 2 статті 2 КАС України передбачає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи діяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, ПАТ «Укргазвидобування» у випадку якщо вважали дії Держгеонадра України неправомірними, мали можливість захистити свої права та законі інтереси шляхом оскарження дій (бездіяльності) суб’єкта владних повноважень до суду. (наприклад: рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.05.2017 залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного тіл 03.08.2017 в судовій справі № 826/18325/16 за позовом ПАТ «Укрнафта» до Держгеонадра України визнано протиправними дії зазначеної еон та зобов’язано видати Товариству спеціальний дозвіл на користування

Частина 4 статті 70 КАС України передбачає, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли таких обставин не виникає спору.

У запереченні відповідач зазначив, що на час проведення перевірки Управлінням, як і на час звернення до суду, факт неправомірності дій Держгеонадра України щодо невидачі спеціального дозволу на користування надрами встановлено не було.

Окрім того, згідно статті 1 Закону України «Про дозвільну систему в сфері господарської діяльності» принцип мовчазної згоди - це принцип, згідно з яким суб’єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб’єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Тобто, принцип «мовчазної згоди» навіть якщо такий виник, діє між суб’єктами господарювання та органом державної влади, який був уповноважений видавати дозвільний документ (в даному випадку Держгеонадра України). Дія зазначеного принципу жодним чином не спростовує обов’язок суб’єкта господарювання отримати акт гірничого відводу та проект розробки родовища корисних копалин. Жодних дій з цією метою товариством не вчинялось.

Також не відповідає фактичним обставинам справи доводи позовної заяви, що Товариство було позбавлено можливості надати свої пояснення до акту перевірки, оскільки на 7 сторінці акту наявні зауваження, які ідентичні тим доводам, що викладенні в позовній заяві.

Окрім того, відповідач зазначив, що 18.09.2017 на адресу Управління надійшла інформація про виконання вимог припису від 18.07.2017 № 13/27/124/1733-1396. Вищевикладене свідчить про те, що факт вчинення порушень, зазначених в приписі, визнається позивачем.

Також, судом встановлено, та підтверджується відповідачем, що перевірка ПАТ «Укргазвидобування» була плановою.

Відповідно до вимог частини 1 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу органу державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб’єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, на предмет перевірки. Такий наказ виданий 17.07.2017 №1241-П та міститься в матеріалах справи. У направлені на проведення перевірки ПАТ «Укргазвидобування» від 17.07.2017 №1215 зазначено найменування та місцезнаходження суб’єкта господарювання та його відокремлений підрозділ – Філія газопромислове управління «Львівгазовидобвання», як це вимагає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Оскільки Стрийський цех з видобутку нафти, газу та газового конденсату геологічної служби Газопромислового управління «Львівгазовидобування» є виробничим об’єктом Філії Газопромислове управління «Львівгазовидобування» то додаткове зазначення цього об’єкту у направленні на проведення перевірки вищезазначеним законом не вимагається. У зв’язку з чим суд не погоджується з твердженнями позивача викладеними в позові та письмових поясненнях.

Щодо твердження позивача про те, що акт та припис був вручений неуповноваженій особі, суд зазначає наступне.

Після проведення планової перевірки виробничого об'єкта Стрийського цеху з видобутку нафти, газу та газового конденсату геологічної служби Газопромислового управління «Львівгазвидобування» головним державним інспектором був складений акт, та винесений припис на усунення виявлених порушень. Дані документи були вручені директору Стрийського цеху з видобутку нафти, газу та газового конденсату геологічної служби Газопромислового управління «Львівгазвидобування». Якщо ж позивач твердить, що директор виробничого об’єкта, який відповідає за неухильне виконання вимог законодавства України про охорону праці на ввіреному йому об’єкті, не є уповноваженою особою суб’єкта господарювання, то виникає питання - чому ж позивач не забезпечив участь у проведенні перевірки представника, який би був уповноваженою особою позивача, хоча про початок планової перевірки йому було відомо заздалегідь.

Головний державний інспектор, який проводив позапланову перевірку не наділений повноваженням пошуку чи з’ясування відомостей, хто є уповноваженою особою об’єкта відвідування.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що акт та припис був вручений директору об’єкта відвідування цілком законно.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У цьому випадку обов'язок щодо доказування відповідач виконав, оскільки довів правомірність та обґрунтованість прийнятих ним припис.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Ураховуючи наведене, проаналізувавши норми законодавства та надавши оцінку наявним доказам у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись 9, 72-73, 76-77,94, 122, 1 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда