Справа № 826/5631/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 листопада 2018 року №826/5631/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., при секретарі судового засідання Ігнатову І.Ю., за участі представника позивача Попова Д.В., представника відповідача Косинської О.М. та представника третьої особи Колбун Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа - Київське учбово-виробниче підприємство №3 (УВП-3) Українського товариства сліпих (УТОС), про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс", (далі - позивач, ТОВ "Альянс"), до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, (далі - відповідач, ДАБІ України), третя особа - Київське учбово-виробниче підприємство №3 (УВП-3) Українського товариства сліпих (УТОС), (далі - третя особа, УВП-3 УТОС), в якому позивач просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 22 березня 2018 року №19/18/10/26-6/2203/02/3 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

- визнати протиправним та скасувати припис відповідача "Про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил" від 15 березня 2018 року, внесений позивачу щодо об'єкту "Будівництво житлового будинку з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вул. Вознесенський узвіз, 28-30 у Подільському районі м. Києва";

- визнати протиправним та скасувати припис відповідача "Про зупинення підготовчих та будівельних робіт" від 15 березня 2018 року, внесений позивачу щодо об'єкту "Будівництво житлового будинку з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вул. Вознесенський узвіз, 28-30 у Подільському районі м. Києва";

- визнати протиправними дії та скасувати рішення відповідача "Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт" від 16 березня 2018 року №21;

- визнати протиправними дії та скасувати наказ відповідача "Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт" від 16 березня 2018 року №21-Д;

- зобов'язати відповідача включити до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, запис про дозвіл на виконання будівельних робіт від 30 грудня 2014 року №ІУ 78 на об'єкт "Будівництво житлового будинку з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом по вул. Вознесенський узвіз, 28-30 у Подільському районі м. Києва".

Ухвалою суду від 10 травня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/5631/18, (далі - справа).

При цьому, ухвалою суду від 01 серпня 2018 року залишено без розгляду позовну заяву ТОВ "Альянс" в частині позовних вимог щодо скасування наказу ДАБІ України від 16 березня 2018 року №21д про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт, рішення ДАБІ України від 16 березня 2018 року №21 про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 30 грудня 2014 року №ІУ78.

А ухвалою суду від 01 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані дії (бездіяльність) та рішення вчинені (прийняті) відповідачем з порушенням вимог законодавства, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржувані дії (бездіяльність) та рішення вчинені (прийняті) ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Третя особа просила позов задовольнити повністю, оскільки оскаржувані дії (бездіяльність) та рішення вчинені (прийняті) відповідачем з порушенням вимог законодавства.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

З 05 по 15 березня 2018 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві ДАБІ України проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання підрядником - ТОВ "Альянс" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на об'єкті "Будівництво житлового будинку з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом по вул. Вознесенський узвіз, 28-30 у Подільському районі м. Києва", (також далі - об'єкт будівництва), за результатами якої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві ДАБІ України 15 березня 2018 року складено Акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, (далі - Акт перевірки).

Відповідно до Акту перевірки, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві ДАБІ України встановлено порушення ТОВ "Альянс" вимог містобудівного законодавства, зокрема, п.п. 4.17, 4.19, 4.30, 6.2.1., 6.2.6. ДБН А.3.2-2-2009 "Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека в будівництві. Основні положення", а саме:

- на території будівельного майданчика небезпечні зони не у повному обсязі позначені знаками небезпеки та попереджувальними написами;

- не огороджено зони з постійно діючими небезпечними виробничими факторами (місця поблизу перепадів висоти до 1,3 м і більше), відсутнє сигнальне огородження зон з потенційними небезпечними факторами;

- будівельники не носять будівельні каски;

- будівельний майданчик огороджено не повністю;

- не встановлена схема руху автотранспорту біля в'їзду на будівельний майданчик.

У зв'язку з виявленими порушеннями, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві ДАБІ України винесені відносно ТОВ "Альянс" оскаржувані приписи від 15 березня 2018 року:

1) про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким позивача зобов'язано у термін до 16 квітня 2018 року усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку;

2) про зупинення підготовчих та будівельних робіт, яким зупинено з 15 березня 2018 року виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва до усунення порушень.

У подальшому, 16 березня 2018 року відповідачем прийнято рішення №21 "Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт", яким позивачу анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 30 грудня 2014 року №ІУ 78 на об'єкті будівництва та наказ від 16 березня 2018 року №21-Д "Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт", яким виключено з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, дані про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 30 грудня 2014 року №ІУ 78.

Крім того, 22 березня 2018 року, на підставі акту перевірки та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15 березня 2018 року, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві ДАБІ України прийнято оскаржувану постанову, якою ТОВ "Альянс" визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР, (далі - Закон №208/94-ВР), та накладено на нього штраф у сумі 79280,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності встановлені Законом України "Про архітектурну діяльність" від 20 травня 1999 року №687-XIV, (далі - Закон №687-XIV), який спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону №687-XIV, для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI, (далі - Закон №3038-VI), управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю.

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать, окрім іншого, структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону №3038-VI, управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом, зокрема: контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації; здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року №294, Держархбудінспекція є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до ст. 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, (далі - Порядок №553), згідно з п. 5 якого державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону №3038-VI, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

4) перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Аналогічні положення також містяться в п. 7 Порядку №553.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позапланова перевірка об'єкта будівництва призначена наказом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 02 березня 2018 року №40 на підставі депутатського звернення народного депутата України ОСОБА_6, що за приписами ч. 1 ст. 41 Закону №3038-VI та п. 7 Порядку №553 не є підставою для проведення такої перевірки, отже призначена відповідачем безпідставно, з порушенням зазначених норм.

Згідно з п.п. 12, 13 Порядку №553, посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані, зокрема, у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

Суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, окрім іншого, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

З матеріалів справи судом встановлено, що перевірка проводилась відносно ТОВ "Альянс", проте під час її здійснення уповноважений представник позивача присутній не був (присутніми в акті перевірки зазначено начальника дільниці - ОСОБА_7 та інженера технічного нагляду - ОСОБА_5, відносно яких в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази наявності у вказаних осіб повноважень представників ТОВ "Альянс"), що свідчить про порушення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведеної норми. Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів витребування у позивача будь-яких документів на спростування/підтвердження виявлених порушень, зважаючи на відсутність представника позивача під час проведення відповідної перевірки, чим порушено право позивача на захист.

А тому, суд зазначає, що Акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених в ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Оскаржувані приписи та постанова, складені (прийнята) за результатами незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі №826/442/13-а та від 20 березня 2018 року у справі №810/1438/17.

Крім того, відповідно до п.п. 16, 17 Порядку №553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Виходячи з наведених норм суд дійшов висновку, що орган державного архітектурно-будівельного контролю, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, видає один з можливих приписів - про усунення виявлених порушень або про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

В той же час, всупереч наведених положень п. 17 Порядку №553, органом державного архітектурно-будівельного контролю відносно позивача винесено два приписи про усунення порушень та про зупинення будівельних робіт, що, на думку суду, є протиправним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26, ст. 31, ч.ч. 1-3 ст. 34, ст. 37 Закону №3038-VI, забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Проектна документація на будівництво об'єктів не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами.

Замовник має право виконувати будівельні роботи, зокрема, після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр). Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання.

Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт (частинна перша).

Дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі, зокрема, встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Разом з тим, відповідачем не встановлювався факт невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд зазначає, що згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на закріплений у праві Європейського союзу, принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.

Згідно зі ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав, втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки (абзац третій пункт 3.1. рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року №17-рп/2010).

При цьому, суд не залишає поза увагою, що ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов'язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення Броньовський проти Польщі [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004).

У кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права, суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. Рішення Спорронг та Лонрот п. Швеції , рішення від 23 вересня 1982 року, серія A N 52, стор. 26, п. 69).

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Рисовський проти України", "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява №33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п. 72, від 08 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Окрім того, як вбачається з рішення "Рисовський проти України", принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Вказана позиція Європейського суду з прав людини також висловлена в рішеннях від 24 червня 2003 року у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії", від 15 листопада 1996 року у справі "Чагал проти Сполученого Королівства", від 22 листопада 2007 року у справі "Україна-Тюмень проти України" (в яких йдеться про те, що суб'єкт приватного права не може відповідати за помилки державних органів).

При цьому, суд звертає увагу, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року в адміністративній справі №826/5233/18 за позовом УВП-3 УТОС до ДАБІ України, третя особа - ТОВ "Альянс", про визнання протиправними та скасування приписів та рішень, зобов'язання вчинити дії позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано рішення ДАБІ України "Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт" від 16 березня 2018 року №21 та наказ ДАБІ України "Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт" від 16 березня 2018 року №21-Д, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

А тому, за переконанням суду, визнання протиправними та скасування вказаних вище рішення та наказу є належним та достатнім способом захисту порушеного права, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання його його включити до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, запис про дозвіл на виконання будівельних робіт від 30 грудня 2014 року №ІУ 78 на об'єкт "Будівництво житлового будинку з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом по вул. Вознесенський узвіз, 28-30 у Подільському районі м. Києва" не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа - Київське учбово-виробниче підприємство №3 (УВП-3) Українського товариства сліпих (УТОС), про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії є таким, що підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає частина сплаченої суми судового збору у розмірі 5286,00 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 131; ) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26; ), третя особа - Київське учбово-виробниче підприємство №3 (УВП-3) Українського товариства сліпих (УТОС) (місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 72; ) про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 22 березня 2018 року №19/18/10/26-6/2203/02/3 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

3. Визнати протиправним та скасувати припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 15 березня 2018 року, внесений Товариству з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" щодо об'єкту "Будівництво житлового будинку з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вул. Вознесенський узвіз, 28-30 у Подільському районі м. Києва".

4. Визнати протиправним та скасувати припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 15 березня 2018 року, внесений Товариству з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" щодо об'єкту "Будівництво житлового будинку з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вул. Вознесенський узвіз, 28-30 у Подільському районі м. Києва".

5. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" частину сплаченого ним судового збору у розмірі 5286,00 грн. (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко

Рішення у повному обсязі складено 30 листопада 2018 року.