Справа № 404/4068/17
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2018-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4068/17
Номер провадження 2-а/404/21/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

учасники справи:

позивач- Бондар В.К.,

представник позивача- Завгородня В.В.,

представник відповідача- не з»явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 - неправомірними; зобов'язати відповідача зарахувати йому стаж безпосередньої зайнятості повний робочий день на посаді старшого виконроба в БМУ 37 треста «Кіровоградводбуд» за період з 13.03.1987 по 20.08.1992 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 та призначити пенсію згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії.

Позовну заяву мотивує тим, що отримав право на пільгову пенсію за Списком №2, оскільки працював на посадах майстра та старшого виконроба. Вважає, що оскільки він працював у період дії Постанови Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» від 22.08.1956 № 1173, то названа Постанова повинна застосовуватись при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах. Беручи до уваги, що фактично працював виконробом, а у періоди з 13.03.1987 року по 20.08.1992 року на нього покладалися обов'язки старшого виконроба, без звільнення з посади виконроба, що підтверджується копією його трудової книжки, то вище означений стаж слід вважати таким, що дає йому право на отримання пільгової пенсії за віком, а відмову відповідача у призначенні та нарахуванні пільгової пенсії за віком - незаконною.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2017 року адміністративний позов залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків, які позивач усунув. Відповідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2017 року відкрито провадження та призначено судове засідання.

31 липня 2017 року відповідачем подано заперечення, вимоги не визнали, у їх задоволенні просили відмовити. Вказали, що згідно норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХН є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Жодні з вказаних документів надані не були, в трудовій книжці інформація про проведення атестації відсутня. На посаді старшого виконроба згідно запису трудової книжки № 2 та № 3 позивач працював з 13.03.1987 по 28.09.1998, а довідка № 14 від 04.04.2017 року містить період з 13.03.1987 року по 20.08.1992 року. Тобто , дана довідка містить недостовірну інформацію про період роботи позивача. Також при попередніх зверненнях за нормами Закону України «Про звернення громадян» в довідці № 20 від 22.02.2016 року, яка видана за період роботи з 13.03.1987 року по 20.08.1992 року, також міститься недостовірна інформація. Крім цього, в цій довідці вказано, що ПАТ ПМК 37 не проводили атестацію робочого місця з 21.08.1992 року. Окрім цього, позивач надав ще одну довідку № 3 від 19.01.2015 року за період з 13.03.1987 року по 31.12.1991 року, в якій вказано, що ПАТ ПМК 37 не проводили атестацію робочого місця з 01.01.1991 року. Посада старшого виконроба не внесена до Списку № 2, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Атестація робочого місця за посадою старшого виконроба не проводилася (а.с. 29-31).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким, зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України викладений в новій редакції.

Пунктом 10 ч. 1 Перехідних положень Розділу VII КАС України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2018 року продовжено розгляд справи за правилами спрощеного провадження. Призначено судове засідання, з викликом сторін.

17 квітня 2018 року до суду надійшов від представника відповідача, відзив на адміністративний позов, згідно якого у задоволенні вимог також просили відмовити. Вказали, що позивачем не надано доказів проведення атестації на підприємстві ПАТ «ПМК-37». Посада старшого виконроба не внесена до Списку № 2, що дає право на пільгових умовах. Атестація робочого місця за посадою старшого виконроба не проводилась. Позивачем не надано жодного документа на підтвердження внесення в Список №2 посади - старший виконроб.

Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області 26.03.2018 року припинило діяльність, про що здійснено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Реорганізувалося шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (а.с. 133-134).

Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 серпня 2018 року по справі допущено заміну відповідача його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (а.с. 151).

В судовому засіданні позивач, його представник заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити повністю. Додатково вказали, що розбіжності щодо періоду виконання ним роботи за професією старшого виконроба в довідці від 04.04.2017 року №14 та в трудовій книжці пов'язана з тим, що період з 21 серпня 1992 року зараховується до пільгового стажу за Списком № 2 за результатами проведення атестації робочих місць, яка не проводилась із-за відсутності робіт з важкими та шкідливими умовами праці, а тому не претендує на зарахування вказаного періоду до стажу роботи та немає вимог за період з 21 серпня 1992 року по 28 вересня 1998 року.

Відповідач, його представник в суді позов не визнала, у його задоволенні просила відмовити, після оголошеної перерви представник не з»явився, надав заяву про продовження розгляду справи у їх відсутності.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що дійсно позивач у період з 12 листопада 1981 року по 12 березня 1987 року працював разом з ними на посаді майстра, з 13 березня 1987 року по 20 серпня 1992 року на посаді старшого виконроба в БМУ-37 Треста "Кіровоградводбуд", яке перейменовано у ПМК-37 Треста "Кіровоградводбуд", ВАТ "ПМК-37", ПАТ "ПМК-37", виконував на посаді старшого виконроба ті ж самі функції, що і на посаді майстра.

Заслухавши виступи учасників справи, їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_2, записів під №1-3, ОСОБА_1 в період з 12.11.1981 року по 13.03.1987 року був прийнятий майстром ПМК-37 Треста "Кіровоградводбуд". Наказом №41- від 09.03.1987 року переведений старшим виконробом. Наказом №17-к від 28.09.1998 року позивач був звільнений, в порядку переводу до ВАТ "Інтерресурси" ( а.с.16-17).

Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 травня 2017 року, яке набрало законної сили 23 травня 2017 року, встановлено факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу- трудової книжки серії НОМЕР_2 (дата заповнення 15.11.1981 року) виданої на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Як вбачається із довідки №6 від 20 січня 2015 року, за підписом голови правління ПАТ "ПМК 37" Коваленко І.В., Будівельно-монтажна контора перейменована в БМУ «Водбуд», наказ №52 від 09.03.1961; БМУ «Водбуд» перейменовано в БМУ-2 Треста «Дніпроводбуд», наказ №38 від 08.02.1962; БМУ-2 Треста «Дніпроводбуд» перейменовано в БМУ-37 Треста «Дніпроводбуд», наказ №48 від 04.02.1964; Кіровоградське будівельне управління № 37 треста «Дніпроводбуд» перейменовано в БМУ-37 Треста «Черкасиводбуд», наказ №20 від 01.04.1974; БМУ-37 Треста «Черкасиводбуд» перейменовано в БМУ-37 Треста «Кіровоградводбуд», наказ № 38 від 01.04.1980; БМУ-37 Треста «Кіровоградводбуд» перейменовано в ПМК-37 Треста «Кіровоградводбуд», наказ №32 від 19.01.1983; ПМК-37 Державне підприємство «Кіровоградводбуд» згідно наказу РОФ ГИУ № 39 від 18.01.1996 перейменовано в ВАТ «ПМК-37»; ВАТ ПМК-37 перейменовано в ПАТ «ПМК - 37», наказ № 20 від 24.06.2011 (а.с. 8).

Згідно виписки з наказу начальника ПМК-37 Діденко А.А. №41 від 09 березня 1987 року майстра ОСОБА_1 з 13 березня цього року призначено на будівництво Інгуло-Кам'янського водосховища старшим виконробом, з окладом штатного розкладу (а.с. 5).

04 квітня 2017 року ОСОБА_1 головою правління ПАТ "ПМК-37" видано довідки за №13, №14 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно яких позивач працював повний робочий день в БМУ-37 треста "Кіровоградводбуд" за період з 12.11.1981 року по 12.03.1987 року, та 13.03.1987 року по 20.08.1992 року, виконував будівництво нових об'єктів водогосподарського призначення (пруди, греблі, НС, зрош. ситм. в Кіровоградській області) за професією, посадою майстра, старший виконроб, що передбачено Списком 2 розділу ХХІХ підрозділу б, на підставі постанови КМ СРСР від 22.08.1956 року №1173 за період 12.11.1981 року по 12.03.1987 року 05 рок. 04 міс. 00 дн. та 13.03.1987 року по 20.08.1992 року 05 рок. 05 міс. 07 дн. Підстава для видачі: книги наказів, відомості нарахувань зарплати, особова карта ФТ-2, акти здачі об'єктів. Атестація робочого місця з 21.08.1992 року не проводилась із-за відсутності робіт з важкими та шкідливими умовами праці (а.с. 9, 10).

Посадові інструкції перебування ОСОБА_1 на посаді майстра (1981 рік) та старшого виконроба (1987 рік) не збереглися через термін давності (а.с. 12).

02 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача - Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2.

До заяви про призначення пенсії від 02.06.2017 р. № 4347 для підтвердження пільгового стажу надано: уточнюючу довідку від 04.04.2017 року № 13, видану ПАТ «Пересувна механізована колона № 37», за період роботи з 12.11.1981 року по 12.03.1987 року на посаді майстра; уточнюючу довідку від 04.04.2017 р. № 14, видану ПАТ «Пересувна механізована колона № 37», за період роботи з 13.03.1987 року по 20.08.1992 року на посаді старшого виконроба.

Рішенням комісії, яке викладено було у формі протоколу №4347 від 19.06.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 170).

На адресу позивача 26 червня 2017 року відповідачем направлено повідомлення, згідно якого при розрахунку пенсії до пільгового стажу зараховано: період з 12.11.1981 року по 12.03.1987 року (5 років 4 місяці 1 день). Стаж роботи з 13.03.1987 року по 20.08.1992 року не зараховано до пільгового стажу, так як відповідно до розділу XXIX підрозділу Б Постанови СРСР від 22.08.1956 року №1173, посада старшого виконроба не входить до категорії пільгових. Отже, в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 відмовлено в зв'язку з тим, що пільговий стаж роботи, який дає право на призначення зазначеного виду пенсії становить 5 років 4 місяці 1 день, а необхідно - більше 6 років 3 місяців ( а.с. 7, 74 ) .

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

У відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню (п. 1.1).

У відповідності до п. 2.14 зазначеної Інструкції, у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням їх конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, нa яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

З огляду на викладене, сам факт того, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію пільгових умовах (характер виконуваної роботи та умови праці), не може бути перешкодою для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах при наявності у нього стажу пільгової роботи за Списком №2, оскільки при внесенні записів до трудової книжки не передбачено внесення відомостей щодо характеру роботи та того, чи працював працівник повний робочий день. Разом з цим, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року (далі - Порядок №383). Пунктом п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.5 вказаного Порядку, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок).

У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації). Згідно зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно довідки голови правління ПАТ "ПМК-37" Коваленко І.В., яка видана 22.02.2016 року за №21 ОСОБА_1 про те, що атестація його робочого місця з 21.08.1992 року не проводилася, так як докорінно змінилися умови праці. Підприємство працювало не на повну потужність, по 3-4 години в день, роботи з важкими та шкідливими умовами праці відсутні, працівники знаходились у вимушених безоплатних відпустках (а.с. 7).

Таким чином, суд критично відноситься до заперечень відповідача щодо не надання позивачем доказів проведення атестації ПАТ "ПМК-37", оскільки до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року, включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442.

Так, пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків №1 або №2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком №1 або №2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Так, вказаною вище уточнюючою довідкою від 04.04.2017 року №14, яка подавалась позивачем до заяви про призначення пенсії від 02.06.2017 року №4347 для підтвердження пільгового стажу та стаж роботи по якій не зараховано відповідачем, підтверджено те, що позивач працював повний робочий день в БМУ-37 треста "Кіровоградводбуд" за період з 13.03.1987 року по 20.08.1992 року, виконував будівництво нових об'єктів водогосподарського призначення (пруди, греблі, НС, зрош. ситм. в Кіровоградській області) за професією, посадою старший виконроб, що передбачено Списком 2 розділу ХХІХ підрозділу б, на підставі постанови КМ СРСР від 22.08.1956 року №1173 за період 13.03.1987 року по 20.08.1992 року 05 рок. 05 міс. 07 дн.

Вказане підтверджується також відповідними записами у трудовій книжці ОСОБА_1, які засвідчені підписом відповідальної особи та печаткою підприємства.

Пунктом «б» (інженерно -технічні працівники) розділу ХХІХ « Будівництво будівель та споруджень: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-містових, транспорту та зв»язку, житлових та культурно-побутових, а також наземних будівель та споруджень шахт, копалень і комунікацій » Списку№2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, передбачені посади позивача : майстра та виконроба.

В Загальносоюзному класифікаторі професій, посад та тарифних розрядів затвердженому Постановою Держстандарту СРСР від 27.08.1986 року № 016, а також в Класифікаторі професій» ДК 003:2010 в розділі «Основні положення» та додатку В і примітках 1, 2 зазначено, що від назв призначених професій (професійних назв робіт, посад), додаванням похідних слів (провідний, головний, молодший, змінний, гірничий, третій та ін.) наведених в додатку В.

В Кваліфікаційному довіднику посад керівників, спеціалістів і службовців» затвердженому Постановою Держкомпраці СРСР і ВЦСПС від 27.03.1986 № 102/6-142 в розділі Загальні положення зазначається, що «установление должностного наименования «старший» возможно при условии, если работник наряду с выполнением обязанностей, предусмотренных по занимаемой должности осуществляет руководство подчиненными ему исполнителями».

У виданні: «Довідник спеціаліста з визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці» зазначено: Відповідно до додатку В (примітка 1) Класифікатор професій ДК 003-95, затвердженого наказом Держстандарту України від 27.07.1995 р. №257, похідні слова до професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог виключення дублювання, збереження колу новоутвореної професії. Зокрема, цим додатком передбачене похідне слово «старший».

Посада старшого може застосовуватись встановлюватись як виняток і за відсутності виконавців в безпосередньому підпорядкуванні працівника, якщо на нього покладаються функції керівництва самостійною ділянкою роботи.

Отже, оскільки професійна назва «старший виконавець робіт» утворена за допомогою похідного слова «старший», при цьому зберігається галузева та функціональна належність, кваліфікаційні вимоги, право на пенсію за віком на пільгових умовах старшого виконавця робіт визначається на тих же умовах, що і виконавця робіт.

Тобто, позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначена вище посада (професія), на якій працював позивач у період з 13.03.1987 року по 20.08.1992 року передбачена Списком № 2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року, який діяв на той час.

Таким чином, згідно довідки від 04.04.2017 року №14 до пільгового стажу по Списку № 2 позивачу можливо зарахувати 05 років 05 місяців 07 днів за період з 13.03.1987 року по 20.08.1992 рік, який, з урахуванням вже зарахованого відповідачем стажу 05 років 4 місяці 1 день за період з 12.11.1981 року по 12.03.1987 рік є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, є всі цілком законні підстави вважати, що позивач має право на зарахування періоду його роботи з 13.03.1987 по 20.08.1992 року до стажу роботи, що дає на право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 та призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 01 червня 2017 року (звернувся за перерахунком 02.06.2017 року, тобто до 15 числа місяця). При цьому, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та ухвалити рішення про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 ОСОБА_1, викладене у протоколі від 19.06.2017 року №4347 Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, про захист яких він звернувся до суду. Відтак, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню повністю.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

При розгляді справи, судом також враховані висновки постанови Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № К/9901/1287/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("STRETCH v. THE UNITED KINGDOM " № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02). У пункті 52 рішення у справі «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд однак зобов'язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі «Скордіно проти Італії» («Scordino v. Italy» № 36813/97). Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника. У вказаному рішенні Європейський суд з прав людини, з посиланням на закріплений в законодавстві України принцип in dubio pro tributario, зазначив, що органи державної влади повинні віддавати перевагу найбільш сприятливому для людини та громадянину тлумаченню національного законодавства. Крім того, практикою Європейського суду з прав людини сформовано підхід щодо розуміння правової визначеності як засадничої складової принципу верховенства права. Зокрема, у пункті 61 Рішення "Брумареску проти Румунії" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права ("Brumarescu v. Romania" № 28342/95).

Крім цього, у пункті 109 справи "Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови" Суд зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку ("Metropolitan Church of Bessarabia and Others v. Moldova" № 45701/99).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі - 640,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 139, 244-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 ОСОБА_1, викладене у протоколі від 19.06.2017 року №4347 Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області .

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 13.03.1987 по 20.08.1992 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 01 червня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі- 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький; .

Повне судове рішення складено 14.12.2018 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда