Справа № 670/820/18
Суддя: Потапов О. О.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/820/18
Провадження № 2-а/670/22/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Потапова О.О.

з участю секретаря Корчової А.І.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача Воха В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника сектору РПП ВП Ярмолинецького відділу ГУНП в Хмельницькій області Воха Віктора Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до начальника сектору РПП ВП Ярмолинецького відділу ГУНП в Хмельницькій області Воха Віктора Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач просить скасувати постанову (серія ДП018 № 505029 від 07.10.2018 р.) старшого лейтенанта поліції Віньковецького відділення поліції Воха В.Г. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю події правопорушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 07.10.2018 року відповідачем було складено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення (серія ДП018 № 505029) за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. за те, що ОСОБА_1, начебто керував автомобілем, не маючи при собі посвідчення водія. У той день поліцейські відмовлялись надати позивачу жодних матеріалів справи або докази його вини для ознайомлення, а протоколи і постанови не складались та йому не вручались. Лише згодом на свою вимогу ОСОБА_1 отримав протокол та постанову у відділенні поліції.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за наступних підстав. Постанова про накладення адміністративного стягнення винесена без розгляду самої справи про адміністративне правопорушення, правила дорожнього руху він не порушував, процесуальні права йому не роз'яснювались, докази скоєння правопорушення відсутні.

Поліцейський не може виписати постанову без розгляду справи, а справу розглядати поліцейський може тільки в Управлінні (або відділенні) поліції. Якщо ж поліцейський розгляне справу на дорозі або не розгляне взагалі - це буде підставою для скасування незаконної постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Коли під'їхали поліцейські, ОСОБА_1 був із сестрою та племінником у автомобілі, який перебував у нерухомому стані. Про це були надані відповідні пояснення. Позивач не керував автомобілем, а тому не було жодних підстав надавати поліцейським водійське посвідчення. Відсутні будь-які об'єктивні докази його вини, оскільки у той момент він взагалі не керував автомобілем.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Позивач повідомив, що він не керував автомобілем, тому не представив поліцейському посвідчення водія, а особи, які опитані поліцейським під'їхали за 5 хвилин до того як з ним почали спілкуватись поліцейські, тому не могли бачити подію наявності чи відсутності правопорушення. Свідок ОСОБА_4 перебуває з ним в неприязних відносинах, тому посилатись на її свідчення недоречно.

Відповідач в судовому засіданні повідомив, що діяв відповідно до вимог ЗУ «Про національну поліцію» та посадових інструкцій. Він в смт Віньківці побачив автомобіль ДЕО і почав його переслідувати, оскільки номерний знак неналежно освічувався. В гучномовець декілька разів пропонував зупинитись, але той, набравши швидкості до 130 км/год зупинився лише в с. Осламів. Представив відео факту правопорушення та послався на показання свідків-очевидців правопорушення.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що згідно постанови (серія ДП018 № 505029 від 07.10.2018 р.) складеної лейтенантом поліції Віньковецького відділення поліції Вох В.Г., притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 за порушення п.2.1(а) ПДРУ - керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Цією постановою накладено адміністративне стягнення на нього - штраф у розмірі 425 грн. за те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, не маючи при собі посвідчення водія.

ОСОБА_1 заперечує сам факт керування автомобілем, повідомляючи, що авто стояло три години в с. Осламів і до нього під'їхали поліцейські, яким він пропонував потрогати двигун автомобіля, який був холодним. Його представник стверджує про недопустимість розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки, посилаючись на рішення Конституційного суду, згідно якого справа розглядається за місцем вчинення правопорушення, тобто у відділі поліції.

Із представленого відповідачем відео слідує, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського Воха В.Г. пред'явити посвідчення водія повідомляє, що не знайде посвідчення водія. Він не пред'явив це посвідчення поліцейському, про що повідомляє у позовній заяві, зазначаючи, що не було підстав для його пред'явлення, оскільки він не керував транспортним засобом.

Його версія не знайшла підтвердження в судовому засіданні.

В пункті 2.1(а) ПДР України говориться, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а пункт 2.4 цих же Правил зобов'язує водія зупинитись і пред'явити посвідчення на вимогу поліцейського для перевірки.

Із смислового значення відеофіксації слідує, що поліція переслідує авто і працівник поліції підходить до ОСОБА_1 із запитанням чому той не зупинив авто на першу вимогу поліцейського і просить пред'явити посвідчення водія. ОСОБА_1 не пред'являє посвідчення, посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що переслідував поліцейським автомобілем автомобіль ДЕО-НЕКСІЯ з смт. Віньківці до с. Осламів і тримав його в полі свого зору, водій не реагував на вимогу зупинитись, розвив швидкість до 130 км/год. В с. Осламів він зупинився, із-за керма цього авто вийшов ОСОБА_1, відносно якого складено протокол за керування автомобілем у стані сп'яніння.

Свідок ОСОБА_4 показала, що з ОСОБА_6 перебуває в неприязних стосунках, але 07.10.2018 року в період з 01 до 02 години бачила цей автомобіль, в якому пошкоджено крило, в с. Осламів, коли їхала на своєму авто. Вона бачила як з нього виходив ОСОБА_1, якого вона знає як односельця. Вона особисто з'явилась в поліцію і про це повідомила, оскільки ОСОБА_1 порушує не тільки її права, але робить і людей в селі, і поліцейських винними.

Свідок ОСОБА_7, повідомив суду, що їхав своїм автомобілем в с. Осламів. Повз нього на великій швидкості промчався автомобіль за яким слідувала поліцейська машина. Він розвернувся і поїхав за ними і побачив біля ставка, як поліцейські розмовляли з водієм. Пізніше він взнав, що це ОСОБА_6 Йому пропонували пройти тест на стан алкогольного сп'яніння, але він відмовився і відмовився надавати посвідчення водія поліцейським.

ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 дали пояснення поліцейському, аналогічні показанням свідка ОСОБА_7

Із аналізу показань свідків та відео фіксації події доведено, що автомобілем «ДЕО - НЕКСІЯ» 07.10.2018 р в період з 01 до 02 години керував ОСОБА_1, не маючи при собі посвідчення водія.

Письмові показання сестри позивача про те, що автомобіль стояв спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, зокрема свідка ОСОБА_5, який повідомив, що на вимогу ОСОБА_1 він доторкався до двигуна автомобіля, який був теплим. Саме цей свідок згідно відеозапису переслідує автомобіль порушника та наздоганяє його в с. Осламів.

ОСОБА_1 не заперечує сам факт непред'явлення посвідчення водія поліцейському і ця обставина також зафіксована на відео. Фактично не зупиняючись на вимогу поліцейського і не предоставляючи посвідчення водія, він діє протиправно. Про роз'яснення його особистих прав і відмову від підпису повідомляють поліцейські, посилаючись на відеозапис. Тобто позивача правомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч1.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Суд вважає, що доводи представника позивача про те, що відповідач не дав можливості скористатись послугами адвоката є надуманими і судом відхиляються, оскільки про це не просить під час зупинки свого авто позивач.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких, зокрема, віднесено до компетенції Національної поліції.

Як слідує з положень ч. ч. 3-6 ст. 258 КУпАП, протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у т. ч. зафіксованих в автоматичному режимі. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначає, що адміністративна справа розглядається за місцем вчинення адміністративного правопорушення, тобто це словосполучення не є тотожним зі словосполученням «на місці вчинення правопорушення», вони мають різні цільові спрямування.

Як слідує зі змісту ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що, дійсно, відповідно до рішення КС України від 26.05.15 р. за конституційним поданням Уповноваженого ВР України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення КС України зазначив, що у ч. ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Разом з тим, слід приймати до уваги, що зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.15 р. N 1395 (далі Інструкція), що зареєстровано в МЮ України 10.11.15 р. за N 1 408/27 853, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення КС України і цим нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи рішення КС України від 26.05.15 р. повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених після 26.05.15 р., та вищевказаною Інструкцією.

На час винесення оскаржуваної постанови ст. 276 КУпАП вже була доповнена частиною 6 у наведеній вище редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15 р. N 596 VIII.

КУпАП визначено правопорушення, що не потребують довготривалої процедури, їх перелік є вичерпний, коли особу можна притягти до адміністративної відповідальності безпосередньо на місці вчинення правопорушення. В усіх інших випадках розгляд справи провадиться за, серед іншого, місцем вчинення, коли складається протокол, збираються інші докази та протокол надсилається на розгляд уповноваженому органу. Таким чином, підстав для складання протоколу про адмінправопорушення перед винесенням оскаржуваної постанови, надіслання його на розгляд за адресою місцязнаходження керівництва відповідача, у відповідача не було.

Відповідно до положень розд. III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 чт. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідач правомірно виніс оскаржувану постанову у місці, що визначене ним як місце вчинення правопорушення.

У відповідності до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд приходить до висновку, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем не було допущено порушення вимог закону, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Доводи позивача про те, що він правил дорожнього руху не порушував спростовуються відеозаписом з місця розгляду справи. При відтворенні відеозапису вбачається, що позивач визнає порушення, погоджується і продуває повітря в прилад «Драгер», а потім заперечує, що вчинив правопорушення пояснюючи, що не керував автомобілем, що спростовується показаннями свідків.

Суд вважає, що Правила дорожнього руху встановлюють чіткі правила, які мають дотримуватись учасниками дорожнього руху.

Кожний має розуміти, якщо встановлені ПДР, то вони встановлені для всіх учасників дорожнього руху, і якщо хтось допускає порушення цих правил і це порушення є очевидним і під час розгляду справи визнається порушення особою, яка вчинила порушення ПДР, то оскарження дій патрульної поліції в цьому випадку суперечить загальним моральним принципам громадянського суспільства.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення судом не здобуто, а ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, наведені позивачем з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 07.10.2018 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст.245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника сектору РПП ВП Ярмолинецького відділу ГУНП в Хмельницькій області Воха Віктора Григоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 07.10.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Віньковецький районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Потапов