Справа № 679/1531/18
Суддя: Гавриленко О. М.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/135/2018
Справа № 679/1531/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Василюк Л.С.,

номер справи 679/1531/18,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Острозький відділ поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Острозького відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області про скасування постанови суб'єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Острозького відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області про скасування постанови суб'єкта владних повноважень.

В обґрунтування позову останній зазначив, що 30 жовтня 2018 року, керуючи транспортним засобом, здійснив його зупинку. Після чого до нього під'їхали працівники поліції та пред'явили до нього вимогу пред'явити документи на транспортний засіб та посвідчення водія. На його запитання про причину зупинки, працівники надали відповідь, що він ще раніше здійснив зупинку у невстановленому місці, в порушення п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху України, який передбачає заборону зупинки на перехресті та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Будь-яких доказів вчинення ним зазначеного правопорушення не надали та постановою про накладення адміністративного стягнення наклали на нього стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушень передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в позові зазначає, що на момент зупинки його працівниками поліції, складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності працівники поліції не надали будь-яких доказів його вини у вчиненні зазначених правопорушень, а тому переконаний, що у них не було підстав притягувати його до адміністративної відповідальності.

Оскаржену постанову вважає незаконною, оскільки, він вищезазначених правопорушень не вичиняв та такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема, вона винесена без дотримання вимог ст. 280 КУпАП та в порушення приписів ст. 32 Закону України «Про національну поліцію».

На підставі наведеного позивач просить скасувати постанову Острозького відділу поліції Головного управління національної поліції серії НК №128459 від 30 жовтня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 126 КУпАП, якою на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14 грудня 2018 року дана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач в поданій суду заяві від 27 грудня 2018 року свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

З'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується вимоги позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою НК №128459 від 30 жовтня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення ним правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що останній 30 жовтня 2018 року о 17 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем моделі ROVER 620 в м. Остріг просп. Незалежності порушив правила зупинки, здійснив зупинку на перехресті та не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху України (арк. спр. 15).

ОСОБА_1 категорично заперечуючи вчинення ним даного адміністративного правопорушення та вказуючи на протиправність дій відповідача, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскарженою постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, яка передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Також вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначено відповідачем в оскаржуваній постанові, 30 жовтня 2018 року о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем моделі ROVER 620 в м. Остріг пр. Незалежності порушив правила зупинки, здійснив зупинку перехресті та не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, суд не може вважати вказані обставини доведеними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки такі в матеріалах справи відсутні.

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

На думку суду, висновок інспектора про те, що позивачем порушено ч. 1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП, зроблений не на підставі фактичних даних, а тому застосоване до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу не відповідає нормам чинного законодавства, в зв'язку з чим оскаржена постанова є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій та не надано обґрунтованих доводів прийняття оскарженої постанови відповідно до норм КУпАП, хоча останній мав таку можливість.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми права, які містяться у ст.ст. 9, 122, 126, 251, 280 КУпАП, з урахуванням норм права, що містяться у ч. 2 ст. 19 Конституції України, та на окремі з яких вірно посилався позивач у позовній заяві.

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує вимоги абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, яким передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За подання заяви про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення судовий збір не справляється у відповідності до ст. 297-4 КУпАП.

Враховуючи приписи наведених норм закону та зважаючи на відсутність інших осіб, які понесли судові витрати, суд прийшов висновку, що такі необхідно компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Острозького відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області про скасування постанови суб'єкта владних повноважень задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Острозького ВП ГУНП у Рівненській області Петрука В.В. від 30 жовтня 2018 року серії НК №128459 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач Острозький відділ поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області, місцезнаходження: 35800, Рівненська область, м. Остріг, пр. Незалежності, 89.

Повне рішення суду складено 27 грудня 2018 року.

Суддя О.М. Гавриленко