Справа № 545/1576/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 545/1576/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Маркаряна Анатолія Володимировича на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2018року по справі № 545/1576/18 (головуючий І інстанції: Стрельченко Т.Г.) за позовом ОСОБА_2 до Управління національної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції,треті особи Поліцейський роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП рядовий поліції Миркорян (Миркарян) Анатолій Володимирович, Полтавське обласне комунальне підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовом до Управління національної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції, треті особи Поліцейський роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП рядовий поліції Миркорян (Миркарян) Анатолій Володимирович, Полтавське обласне комунальне підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго", в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №031067 від 18.06.2018 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., провадження у справі закрити.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2018 року позов задоволено.

Скасовано постанову ВР № 031067 від 18.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., винесену поліцейським роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Миркорян (Миркар'ян) Анатолій Володимирович.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт наголошує на тому, що ним винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП законно, межах наданих повноважень.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, які з огляду в тому числі на положення ч.2 ст.268 КАС України, були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в зв'язку з чим, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд з урахуванням приписів ч.3 ст.3, 268, 271, 272, 286 КАС України, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та відповідні докази і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що18.06.2018 року поліцейським роти № 4 батальйону УПП в Полтавській області ДПП рядовим поліції Миркорян (Миркар'ян) А.В. винесено постанову серіїВР №031067, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 5).

Згідно вказаної постанови позивач 18.06.2018 року о 08-06год. рухаючись по вул. Європейська, 225в м. Полтава (А/Д Полтава-Олександрія М 22) керував ТЗ ЕК 12-00, реєстраційний номер НОМЕР_1, без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції висновувався на тому, що транспортний засіб, яким керував позивач відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не є транспортним засобом, що підлягає обов'язкому страхуванню.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 визнано винним в порушенні вимог п. 2.1 "г" Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 із застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За правилами підпункту ґ) пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи.

Відповідно до визначення транспортного засобу, що міститься в п. 1.10 ПДР, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Трактор - це моторизований колісний або гусеничний транспортний засіб сільськогосподарського або лісогосподарського призначення, що має щонайменше дві осі та характеризується максимальною конструкційною швидкістю не менш як 6 кілометрів на годину, спеціально призначений для того, щоб тягти, штовхати, везти і приводити в рух змінні причіпні машини, що використовуються для виконання сільськогосподарських або лісогосподарських робіт, або буксирувати сільськогосподарські та лісогосподарські причепи. Зазначений транспортний засіб застосовується також для перевезення вантажів під час виконання сільськогосподарських та лісогосподарських робіт і обладнується сидіннями для пасажирів.

Аналогічні положення містяться в постанові Кабінету Міністрів України "Про затвердження Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів" від 28.12.2011 року № 1367.

Згідно ч.8 ст.121 КУпАП, трактор також відноситься до транспортних засобів.

В межах справи, не є спірними фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції. Основне спірне питання полягає не у тому, чи відноситься трактор до категорії транспортних засобів чи ні, а в тому, чи підлягає він обов'язковому страхуванню Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та у випадку не страхування якого чи підлягає відповідальності особа, яка їм керує.

Так, відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

При укладанні договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховики щодо класифікації транспортних засобів використовують норми Державного стандарту України ДСТУ 2984-95 "Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення", затверджені та введені в дію наказом Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року, а також Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року.

Відповідно до абз. 2 п. 1.5 ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів", у цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу. Тобто, не може бути застрахованим пристрій, який не має певних коригуючи коефіцієнтів, внаслідок чого він в силу цього Закону, не визнається транспортним засобом. Відповідальність за не страхування, як обов'язкове може наставати лише у разі, якщо певний вид транспортного засобу підлягає такому страхуванню відповідно до Закону.

Коригуючи коефіцієнти та їх розміри встановлено та затверджено Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України "Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за № 689/17984.

Згідно з зазначеним Розпорядженням, трактор не відноситься до типів транспортних засобів щодо яких встановлений коригуючий коефіцієнт та не підлягає державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, а реєструється державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах на підставі Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08 липня 2009 року.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Відомчу реєстрацію та облік транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, а саме тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі (ст.34 Закону України "Про дорожній рух").

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, судом першої інстанції зроблений правильний висновок, що трактор, за керування яким без страхового полісу притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, не відноситься до транспортних засобів у розумінні Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів", а тому не підлягає обов'язковому страхуванню за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова серії ВР № 031067 від 18.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.,підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, заявлених в межах доводів апеляційної скарги. Рішення суду не може бути скасовано з формальних підстав.

Жодні доводи апелянта не спростовують правомірності прийнятого судом рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 268, 271, 272, 286, 292, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Маркаряна Анатолія Володимировича - залишити без задоволення.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2018 року по справі № 545/1576/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справи визначеної статтею 286КАС України, відповідно до ст. 272 цього Кодексу набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях М.І. Старосуд