Справа № 1540/3355/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 1540/3355/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Димерлій О.О.

суддів: Єщенко О.В. , Коваль М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

-перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснений Головним управлінням ПФУ в Одеській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" перерахований з 01.01.2018 р. на підставі довідки виданої УСБУ в Одеській області про грошове забезпечення станом на 01.03.2018 р. з обмеженням її максимального розміру виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення визнати протиправним.

-зобов'язати Головне управління ПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 січня 2018 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону від 04.04.2006 р. №3591 виходячи з 89% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки про грошове забезпечення станом на 01.03.2018 р. наданої УСБУ в Одеській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та провести відповідні виплати з зазначеної дати з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він військовий пенсіонер і отримує пенсію за вислугу років, яка призначена у відповідності до Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Позивач зазначив, що призначена пенсія обчислена та виплачувалась весь цей час виходячи із 89% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки його вислуга складає 33 роки. Отже будь-яких суперечностей щодо призначення пенсії в розмірі 89% сум грошового забезпечення немає.

Головне управління здійснюючи перерахунок пенсії на підставі довідки станом на 01.03.2018 р. наданої УСБУ в Одеській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб" в повному обсязі врахувало усі передбачені суми грошового забезпечення, але безпідставно, на думку позивача, обмежило її розмір з 89% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач отримав від ГУ ПФУ в Одеській області лист від 03.07.2018 р. №1592/м-11 в якому ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що обмеження пенсії ОСОБА_1 воно припустилось тому, що після прийняття Закону України від 27.03.2014 р. №1166 з'явилась диспропорція в розмірах пенсії особам залежно від часу їх призначення.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо обмеження пенсії у такий спосіб є нікчемними з юридичної точки зору, оскільки вони належним чином не обґрунтовані і вступають в протиріччя з Конституцією України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним обчислення пенсії ОСОБА_1 здійснене Головним управлінням ПФУ в Одеській області з обмеженням її максимального розміру з 89% до 70% сум грошового забезпечення відповідно до розрахунку пенсії з 01.01.2018 р.

Зобов'язано Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію виходячи з розміру 89 % від суми грошового забезпечення та виплатити пенсію без обмеження її максимального розміру з урахуванням виплачених сум з 01.01.2018 р.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят два), 40 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VІІ від 27.03.2014 р. зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції не враховано той факт, що перерахунок пенсії позивача на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 р. було проведено в квітні 2018 р. з урахуванням основного розміру грошового забезпечення позивача у розмірі 70%, оскільки 01.04.2014 р. набрав чинності Закон України від 27.03.2014 р. №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні". Відповідно до зазначеного Закону згідно з розрахунком пенсії позивача станом на 01.01.2018 р. у зв'язку зі зміною розміру грошового забезпечення діючих військовослужбовців зазначено основний розмір пенсії - 70% грошового забезпечення.

Таким чином, вказане обмеження застосовано відповідачем згідно з прямим положенням законодавства.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявні усі передбачені законом підстави для проведення перерахунку пенсії.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 військовий пенсіонер та перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області.

Пенсія позивачу призначена з 19.09.1996 р. у відповідності до ст.43 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з урахуванням розміру грошового забезпечення, посадового окладу, військового звання, відповідної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення у розмірах встановлених відповідних законодавством.

Суд встановив, що пенсія позивача обчислена та виплачувалась виходячи із 89% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки вислуга позивача складає 33 роки.

Позивач є ліквідатором аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, з огляду на наявні у матеріалах справи перерахунки пенсії.

17.05.2018 р. позивач з заявою звернувся до відповідача, в якій просив надати довідку про порядок та підстави перерахунку його пенсії починаючи з 01.01.2018 р. (а.с.13).

31.05.2018 р. відповідач листом за №1356/м-11 повідомив позивача, що порядок та умови перерахунку пенсій передбачені постановою КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою установлено перерахувати пенсії, призначені згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 р. (крім пенсій, призначених згідно з Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 р. відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Також в листі за №1356/м-11 зазначено, що позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 р. на підставі наданої Управлінням Служби безпеки України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.03.2018 р. Пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства (а.с.14).

19.06.2018 р. позивач з заявою звернувся до відповідача, в якій просив повідомити на підставі яких нормативно-правових актів Головне управління обмежило йому пенсію з 89% до 70% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.19).

03.07.2018 р. відповідач листом за №1592/м-11 надав відповідь на звернення позивача. В якій зазначив, що на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.03.2018 р., наданої управлінням йому здійснено перерахунок пенсії виходячи із 70% суми грошового забезпечення визначеного відповідно до постанови №704 з урахуванням посадового окладу в розмірі 7750,00 грн., окладу за військове звання - 1480,00 грн. та надбавки за вислугу років - 4615,00 грн. (а.с.20-21).

Суд встановив, що перерахунок пенсії позивачу станом на 01.01.2018 р. був здійснений двічі 17.04.2018 р. та 12.06.2018 р.

17.04.2018 р. Головне управління відповідно до Постанови КМУ від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб" здійснило позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2018 р. виходячи із суми 13 845,00 грн., що становить 70% сум грошового забезпечення.

12.06.2018 р. відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу. Підстава постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018 р. по справі №815/468/18, якою суд визнав протиправним обчислення пенсії ОСОБА_1 здійснене Головним управління з обмеженням її максимального розміру з 89 % до 80% та зобов'язав відповідача здійснити перерахунок та виплату отриманої пенсії виходячи з 89 % від суми грошового забезпечення та здійснити відповідні виплати без обмеження максимального розміру. Однак, незважаючи на рішення суду розрахунок був зроблений виходячи з 70%.

Наведені обставини свідчать, що відповідач при проведенні даного перерахунку зменшив основний розмір пенсії позивача з 89% на 70% грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку діям суб'єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992 року № 2262-XII; Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8.07.2011 року №3668-VI; постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національно поліції» від 11.11.2015 року №988.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.13 Закону України №2262-ХІІ, в редакції, діючій на час призначення Позивачу пенсії, було передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, Законом України №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011 року, до ст.13 Закону України №2262-XII було внесено зміни, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VII від 27.03.2014 року, який набрав чинності 01.04.2014 року, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України №2262-XII, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що право на пенсію у громадянина виникає не в момент перерахунку вже призначеної пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. Тому, застосування відповідачем при перерахунку пенсії положень ст.13 Закону № 2262-XII в редакції, яка була чинна на час перерахунку пенсії позивачу на виконання постанови суду, суперечить нормам чинного законодавства.

Проаналізувавши зазначені нормативно-правові акти, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 08.07.2015 у справі №732/48/15 (номер в ЄДРСР 46803612), Верховним Судом в постанові від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17 (номер в ЄДРСР 72505932), в постанові від 19.06.2018 у справі 583/2264/17 (номер в ЄДРСР 74784827).

Крім цього, слід зазначити, що згідно ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення №5-рп/2002).

Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов'язки і відповідальність.

Окрім того, у Рішенні від 11.10.2005 р. №8-рп/2005 Конституційний Суд України зазначив, що утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Отже, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій Відповідача щодо зменшення, при перерахунку пенсії Позивачу, її розміру з 89% грошового забезпечення до 70%.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо частини позовних вимог про здійснення перерахунку позивачу пенсії на підставі довідки виданої УСБУ в Одеській області про грошове забезпечення станом на 01.03.2018 р. на виконання постанови КМУ від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" суд робить висновок, що вона не належить до задоволення оскільки, дана довідка відсутня в матеріалах справи. Позивач не зміг довести свою позицію щодо існування такої довідки.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року у справі №1540/3355/18 необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Коваль М.П.