Справа № 264/3759/18
Суддя: Мирошниченко Ю. М.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/3759/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю.М., за участю секретаря Конівченко Ю.А., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 з приводу рішення субєкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 30 червня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 30 червня 2018 року о 17.00 годині ОСОБА_1 керував мопедом HONDA TACT в с. Каменськ м. Маріуполя по вул. Тепличній, 26, який не зареєстрований у відповідному органі МВС, а також під час перевірки водій не представив водійське посвідчення відповідної категорії, а саме не мав при собі водійського посвідчення, а також керував мопедом без номерного знаку і був без шолому під час керування мопедом, чим порушив п. 2.9.в, 2.3.г ПДР України. Постанову було складено та вручено позивачу 30 червня 2018 року за адресою: м. Маріуполь, вул. Контрольна, 54. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що 30 червня 2018 року він близько17 години перебував за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 без транспортного засобу. До нього підїхали працівники поліції та не представившись почали вимагати предявити посвідчення особи. Оскільки він не мав при собі жодного документу, поліцейські почали тягнути його до патрульного автомобілю та надягли наручники і доставили до ОСОБА_3 Про підстави застосування до мене фізичної сили поліцейські його не попередили. У приміщенні ОСОБА_3 інспектор винесла постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.5 ст. 121, ч.6 ст. 121 КУпАП. Вважає, що інспектор упереджено та не обєктивно поставився до зясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адмінправопорушення та піддав адмінстягненню. При винесенні постанови не було досліджено фактичні обставини справи, відео з реєстратора та нагрудних камер працівників поліції, не зясовано наявність посвідчення водія. Також місцем вчинення адмінправопорушення зазначена вул. Теплична, 26 в м. Маріуполі, а місцем розгляду справи вул. Контрольна, 54 в м. Маріуполі. В той же час у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова у справі про адмінправопорушення, передбачене ч.ч. 5, 6 ст. 121 та ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. На його вимогу йому не було надано жодних відомостей, що підтверджують факт керування ним транспортним засобом, а також без посвідчення водія. Позивач має посвідчення водія категорії А1, Ф, В1, В, однак цей факт взагалі ніким не перевірявся. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції надав на адресу суду відзив на позовну заяву про скасування постанови, в якій позовні вимоги не визнав, зазначив про законність дій поліцейського ОСОБА_2 Біля будинку 26 по вул. Тепличній в м. Маріуполі вона помітила транспортний засіб мопед без номерного знаку, водій якого був без шолому. Вказаний транспортний засіб було зупинено, доведено суть правопорушення та запропоновано предявити посвідчення водія, реєстраційний документ та поліс страхування. Правопорушником виявився позивач ОСОБА_1, який вимогу поліцейського не виконав та документи не надав. Під час перевірки було встановлено, що мопед не зареєстрований в уповноваженому органі МВС, а водій не має при собі посвідчення водія. З метою припинення адміністративного правопорушення, коли було вичерпано всі заходи впливу для встановлення особи, складення протоколу про адмінправопорушення та забезпечення правильного розгляду справи до водія було застосовано адміністративне затримання, про що складено відповідний протокол. Розглянувши матеріали справи відповідно до норм КУпАП, відносно позивача була винесена постанова за ч.1 ст.126, ч.5 ст. 121, ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення в порядку ст. 36 КУпАП в розмірі 425 грн. За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. У підтвердження доводів, надав також диск з відеозаписом факту правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Відповідач - поліцейський роти №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 30 червня 2018 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 970231 поліцейським роти №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.5 ст. 121, ч.6 ст. 121 КпАП України, зокрема за те, що він 30 червня 2018 року о 17.00 годині ОСОБА_1 керував мопедом HONDA TACT в с. Каменськ м. Маріуполя по вул. Тепличній, 26, який не зареєстрований у відповідному органі МВС, а також під час перевірки водій не представив водійське посвідчення відповідної категорії, а саме не мав при собі водійського посвідчення, а також керував мопедом без номерного знаку і був без шолому під час керування мопедом, чим порушив п. 2.1.а, 2.9.в, 2.3.г ПДР України. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.126, ч.5 ст. 121, ч.6 ст. 121 КпАП, за скоєння якого на підставі ст. 36 КУпАП накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.1 ст.126, ч.5 ст. 121, ч.6 ст. 121 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у керуванні мопедом, який не зареєстрований у відповідному органі МВС, без номерного знаку, без водійського посвідчення, і без шолому.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За ч.ч.5,6 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач наголошує, що він не керував мопедом в зазначений у постанові час та правила дорожнього руху не порушував.

Згідно ч.2, ч.4, ч.7 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно постанови серії БР № 970231 ОСОБА_1 керував мопедом, не зареєстрованим у встановленому порядку, без номерного знаку, без посвідчення водія, без мотошолому та порушив п. 2.1.а, 2.9.в, 2.3.г ПДР України.

Нагрудною відеокамерою поліцейського зафіксоване визнання позивачем факту того, що він дійсно керував мопедом без номерного знаку, був зупинений поліцейськими, проте вимогу про зупинку не виконав, злякавшись, що у нього відберуть мопед.

Пункт 2.3.г Правил дорожнього руху передбачає обовязок водія під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Відповідальність за порушення даного пункту ПДР передбачена ч.5 ст. 121 КУпАП.

Пункт 2.9.в Правил дорожнього руху встановлює заборону водієві керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу, не відповідає вимогам стандартів, закріплений не в установленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідальність за порушення даного пункту ПДР передбачена ч.6 ст. 121 КУпАП.

Так, згідно наданого відповідачем відеозапису, позивач підтвердив порушення ним вказаних вимог ПДР України.

Проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5,6 ст. 121 КУпАП. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відповідач діяв в межах наданих повноважень, у відповідності до Закону, права позивача при цьому порушені не були, тому оскаржувана постанова в цій частині є законною та підстав для її скасування суд не вбачає.

При цьому посилання позивача на порушення процедури розгляду справи спростовуються наданим відповідачем відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було розяснено його права, на його вимогу був запрошений адвокат для надання правової допомоги, зачитана та вручена постанова після її винесення.

Між тим, в силу п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вказаною нормою Закону передбачено право місцевого загального суду як адміністративного змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Дана норма закону не містить заборони місцевому загальному суду як адміністративному змінити захід стягнення на захід впливу.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначним є таке правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам.

Як вбачається зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху, між тим.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини справи, не відображення в постанові наслідків, що настали та які б враховувались при визначенні ступеню суспільної небезпечності адміністративного правопорушення, відсутність спричиненої правопорушенням майнової шкоди, приходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5, 6 ст. 121 КУпАП та підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення.

Суд за таких обставин вважає можливим у даному випадку змінити захід стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. в межах санкції статті, на захід впливу усне зауваження.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

Пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за порушення даного пункту ПДР передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП.

З наявної в матеріалах справи копії посвідчення водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ВХХ 527035, вбачається, що посвідчення видане 04.02.2015 року, строком дії до 04.02.2045 року, відкриті дійсні категорії А1, А, В1, В.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

З наданого відповідачем відеозапису не вбачається того, що поліцейські пропонували позивачу надати посвідчення водія, не зафіксований факт зясування того, чи отримував його позивач, чи має він посвідчення водія при собі.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 126 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що постанова серії БР № 970231 від 30.06.2018 року підлягає скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 243 -246, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 з приводу рішення субєкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 970231 від 30.06.2018 року відносно ОСОБА_1 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 970231 від 30.06.2018 року відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5, 6 ст. 121 КУпАП в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч.5, 6 ст. 121 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись щодо нтого усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко