Справа № 808/219/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

20 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 808/219/18
головуючий суддя І-ї інстанції - Бойченко Ю.П.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді (доповідач) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року у справі № 808/219/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області, заступника начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, заступника начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправним дії заступника начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_2 по затвердженню нової редакції п. 2.1.1 Акту перевірки від 09.11.2017 року № 4693/08-01-13-05/НОМЕР_1 та зобовязати утриматися від використання та посилання на нову редакцію п. 2.1.1 Акту перевірки від 09.11.2017 року № 4693/08-01-13-05/НОМЕР_1.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції не було обґрунтовано підстав, з яких ним були визнанні законними порушення контролюючим органом вимог п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України. Зауважено, що керівником контролюючого органу був порушений порядок прийняття рішення про визначення грошових зобовязань, встановлений ст. 86 Податкового кодексу України, яким визначено, що рішення приймається з урахуванням заперечень платника податків.

Головне управління ДФС у Запорізькій області направило на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Також, відповідач зазначив, що контролюючий орган при наданні позивачу відповіді на заперечення до акту перевірки від 09.11.2017 року № 4693/08-01-13-05/НОМЕР_1 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні відносно задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 11.08.2014 року по 28.07.2016 року мав статус фізичної особи-підприємця та перебував на податковому обліку в Запорізькій обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (відділення у Комунарському районі м. Запоріжжя), що підтверджується Витягом з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У звязку з припиненням підприємницької діяльності, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 25.10.2017 № 2898, у період з 25.10.2017 року по 02.11.2017 року відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 12.08.2014 по 28.07.2016, за результатами якої складено акт від 09.11.2017 № 4693/08-01-13-05/НОМЕР_1 (далі по тексту акт перевірки).

Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1 р. 2 акту перевірки контролюючим органом було встановлено факт виконання позивачем робіт, які за кодом КВЕД відмінні від робіт, зазначених ним у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування. Податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем вимог п. 291.6 ст. 291, абз. 4 пп. 298.2.3. п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 не перейшов на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, при застосуванні платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у п. 291.6 ст. 291 Податкового кодексу України.

20.11.2017 року позивачем, до Головного управління ДФС України у Запорізькій області, було подано заперечення на акт перевірки.

Листом від 01.12.2017 № 3705/14/08-01-13-05-00 відповідачем за підписом заступника начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_2 надано відповідь на заперечення, в якому зазначено про викладення пп. 2.1.1 акту перевірки в новій редакції.

26.12.2017 позивач подав заперечення на акт перевірки в новій редакції, проте відповіді не отримав.

Не погодившись з діями відповідача по затвердженню нової редакції акта перевірки, ОСОБА_1 звернувся до суду з метою захисту своїх прав.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, а саме розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Приписами п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом пяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у звязку з необхідністю зясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобовязаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов'язковою. Такі заперечення є невід'ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Пунктом 58.3 ст. 53 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відповідно до пункту 6 розділу V Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727, за результатами розгляду заперечень складається висновок, у якому зазначаються наведені в акті (довідці) документальної перевірки висновки, факти та дані, щодо яких надано заперечення та/або додаткові документи платником податків, короткий зміст заперечень, перелік документів та їх зміст, наводиться обґрунтування позиції контролюючого органу стосовно кожного питання, порушеного в запереченнях, та підбиваються підсумки щодо обґрунтованості заперечень та/або можливості врахування додаткових документів.

Висновок підписується посадовими особами контролюючих органів, що проводили перевірку, їх безпосередніми керівниками, а також іншими посадовими особами контролюючих органів, які були залучені до розгляду заперечень, та затверджується керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою).

Висновок у день його затвердження реєструється в журналі реєстрації висновків, складених за результатами розгляду заперечень та/або додаткових документів платника податків до акта (довідки) документальної перевірки (далі - Журнал реєстрації висновків) контролюючого органу, що ведеться структурним підрозділом, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу. Номер висновку складається з порядкового номера у Журналі реєстрації висновків, номера акта (довідки) документальної перевірки та коду структурного підрозділу, відповідального за розгляд заперечень.

Зазначений висновок є складовою частиною (додатком) матеріалів документальної перевірки, які залишаються в контролюючому органі, та враховується керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою), при їх розгляді і прийнятті податкового повідомлення-рішення.

На підставі висновку складається обґрунтована письмова відповідь щодо результатів розгляду заперечень та/або додаткових документів, яка підписується керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою), та надсилається платнику податків у порядку, встановленому абзацом другим цього пункту.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що платник податків, у разі незгоди з висновками документальної перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, наділений правом на подання своїх заперечень, які мають бути розглянуті податковим органом протягом семи робочих днів з дня їх отримання. Так, за результатом розгляду заперечень, контролюючим органом складається висновок, який підписується посадовими особами контролюючих органів, що проводили перевірку, їх безпосередніми керівниками, а також іншими посадовими особами контролюючих органів, які були залучені до розгляду заперечень. На підставі інформації, викладеній у висновку, контролюючим органом складається обґрунтована відповідь щодо результатів розгляду заперечень, яка підписується його керівником.

Як свідчать встановлені обставини справи, за результатом розгляду заперечень позивача до акту документальної перевірки від 09.11.2017 року № 4693/08-01-13-05-, відповідачем було складено висновок від 01.12.2017 року № 29/08-01-13-05/НОМЕР_1.

Вказаний висновок був підписаний головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_3 який відповідно до наказу ГУ ДФС Запорізькій області «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» проводив перевірку позивача. Також, висновок був затверджений заступником начальника ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_2, що підтверджується підписом останнього.

На підставі вказаного висновку, податковим органом була сформована відповідь від 01.12.2017 року № 3705/14/08-01-13-05-00, яка сформована по суті поставлених у запереченнях питань, у письмовій формі та підписана заступником начальника ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_2

Повноваження ОСОБА_2 підтверджені наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 30.11.2017 №3291 «Про розподіл обовязків між керівництвом ГУ ДФС у Запорізькій області», відповідно до пп. 1.5.4 якого останній здійснює координацію роботи Управління податків і зборів з фізичних осіб.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що відповідачем була дотримана процедура розгляду заперечень позивача на акт документальної перевірки.

Між тим, окремого документу, яким би затверджувалась нова редакція п. 2.1.1 Акту перевірки ФОП ОСОБА_1 від 09.11.2017 року № 4693/08-01-13-05/НОМЕР_1, податковий орган не складав.

Суд апеляційної інстанції зазначає і, як вірно зазначив суд першої інстанції, що ані акт перевірки та викладені в ньому факти і висновки, ані відповідь податкового органу на заперечення до такого акту не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а відтак не породжують негативних наслідків для позивача, оскільки зменшення (збільшення) грошового зобов'язання платнику податків може бути здійснено лише шляхом винесення відповідного податкового повідомлення-рішення згідно зі ст. 58 ПК України. При цьому, оцінка акту перевірки або відповіді на заперечення до нього, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо їх складання, а також самих висновків перевірки, надається судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Необхідно відзначити, що в даному випадку, позивач здійснив захист своїх прав, шляхом звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.12.2017 року № НОМЕР_2, прийнятого на підставі висновків акту перевірки від 09.11.2017 року № 4693/08-01-13-05/НОМЕР_1, яке рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року по справі № 808/4201/17 було визнано протиправними та скасовано.

Відтак, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості відмови в задоволенні позовних вимог.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року у справі № 808/219/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко