Справа № 0540/6500/18-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 р. Справа№0540/6500/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаш Г.П.,

при секретарі Оголь В.К.

за участю

представника позивача ОСОБА_1 (за дов. від 01.10.2018р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Маріупольського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до Ліквідаційної комісії Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» про зобов'язання визнати управління кредитором першої черги на суму 18643676,63 грн. та включити до проміжного ліквідаційного балансу товариства,-

В С Т А Н О В И В:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Маріупольського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про зобов'язання Ліквідаційної комісії Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» в особі голови ОСОБА_2 визнати управління кредитором першої черги на суму 18643676,63 грн. та включити до проміжного ліквідаційного балансу товариства.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за даними державного реєстру юридичних осіб 29.03.2018 року внесено рішення про припинення юридичної особи - Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс». Строк для заявлення кредиторських вимог заявлено до 09.06.2018 року.

Відповідно до статті 112 Цивільного кодексу України разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у першу чергу задовольняються вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю.

Маріупольське міське відділення звернулось до відповідача з заявою від 31.05.2018 року про визнання кредитором першої черги на суму 18643676,63 грн. Оскільки відповідач ніяк не відреагував, позивач вважає, що він ухиляється від розгляду кредиторських вимог, у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в даній справі.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області задоволено та скасовано ухвалу суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження на 21 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року відмовлено у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції.

21 листопада 2018 року, 05 грудня 2018 року та 12 грудня 2018 року підготовче судове засідання відкладено.

Ухвалою суду від 14 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26 грудня 2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву або будь-яких клопотань до суду не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи, викладені в адміністративному позові, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77 (далі - Закон №1105) основними завданнями Фонду та його робочих органів є: реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Згідно пункту 1 частини другої статті 10 Закону № 1105 Фонд зобов'язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 1105 спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

В силу вимог пункту 1 частини першої статті 11 Закону №1105 роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

За змістом статей 4,1 1 Закону № 1105 Фонд - це некомерційна самоврядна організація, яка провадить збір та акумулювання страхових внесків.

За приписами статті 11 Закону № 1105 фінансування Фонду здійснюється за рахунок, зокрема, внесків роботодавців та капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до розділу XI Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105 від 23 вересня 1999 року підприємства, установи, організації передають до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документи, які підтверджують право працівників на страхові виплати, інші соціальні послуги від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для продовження цих виплат.

Пунктом 5 частини 1 статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», від 28 грудня 2014 року № 77 встановлено, що формування та використання коштів Фонду соціального страхування України здійснюється за рахунок капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Капіталізація платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров'ю громадян, у тому числі застрахованих у Фонді соціального страхування, здійснюється відповідно до Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 765 (далі - Порядок № 765).

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку № 765 капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

За змістом пункту 3 вказаного Порядку № 765 капіталізація платежів розраховується на період що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Згідно частини третьої статті 36 Закону № 1105 підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Частиною другої статті 1205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується провадиться в порядку черговості, визначеної статтею 112 ЦК України.

Відповідно до статті 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможною юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом, у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності, у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів), у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Капіталізація платежів платоспроможної юридичної особи, яка ліквідується, здійснюється на підставі Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 765 від 6 травня 2000 року. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26 червня 2012 у справі № 21-156а12.

Встановлений Кабінетом Міністрів України порядок надходження до Фонду капіталізованих платежів у випадках ліквідації страхувальників (суб'єктів підприємницької діяльності) означає, що у разі припинення страхувальник, який у процесі своєї діяльності заподіяв шкоду життю чи здоров'ю працівників зобов'язаний внести де Фонду належну таким працівникам грошову суму з урахуванням заборгованості за попередні роки та погреби у майбутніх виплатах. Визначення механізму надходження таких платежів дає змогу Фонду забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання на підприємствах, які ліквідовані без правонаступника.

За змістом пункту 3 Порядку капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Системний аналіз норм ЦК України та Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №765 від 6 травня 2000 року дозволяє зробити висновок про те, що капіталізація виплат, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю і здоров'ю громадян, повинна проводитись саме в період ліквідаційної процедури підприємства, оскільки саме після відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність підприємства закінчується та строк виконання всіх його грошових зобов'язань вважається таким, що настав.

Як вже було зазначено, статтею 112 ЦК України встановлено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості, зокрема у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Положеннями частини 3 статті 112 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону № 1105 сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Донецьккокс» перебуває в стадії припинення за рішенням засновників з 29.03.2018 року. Строк, визначений для заявлення кредиторами своїх вимог, - 09.06.2018 року.

Позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» з заявою від 31.05.2018 року № 05-46/04-2025 про визнання кредитором першої черги на суму 18643676,63 грн. Вказана заява отримана відповідачем 06.06.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та роздруківкою відстеження відправлення з сайту Укрпошти.

Позивачем надані пояснення, що жодної відповіді на вказану заяву не надходило. Відповідачем вказані пояснення не спростовані.

Сума платежів, які підлягають капіталізації для розрахунку з потерпілим на виробництві, згідно зведеного рахунку потреби в капіталізації коштів щодо 41 особи становить 18643676,63 грн.

На момент розгляду справи в суді, сума капіталізованих платежів у розмірі 18643676,63 грн. відповідачем не визнана та не сплачена.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору позивача, який є суб'єктом владних повноважень, з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, Донецька область, м. Словянськ, вул. Свободи, 5) в особі Маріупольського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до Ліквідаційної комісії Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» (, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нікопольський, 54) про зобов'язання визнати управління кредитором першої черги на суму 18643676,63 грн. та включити до проміжного ліквідаційного балансу товариства задовольнити.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» визнати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Маріупольського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області кредитором першої черги на суму 18643676,63 грн. та включити до проміжного ліквідаційного балансу товариства.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26 грудня 2018 року.

Повний текст рішення складено 28 грудня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаш Г.П.