Справа № 733/1551/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 733/1551/18 Суддя (судді) першої інстанції: Овчарик В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Бєлової Л.В., Шурка О.І.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2018 року (м. Ічня, дата виготовлення повного тексту 30.11.2018) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось з позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому просило суд: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018 у виконавчому провадженні № 57218377.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2018 року визнано протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3

Крім того, вказаною постановою зобов'язано стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

18 вересня 2018 року головним управлінням отримано постанову головного державного виконавця Бабенка В.М. про відкриття виконавчого провадження № 57218377 з примусового виконання виконавчого листа № 733/2072/17, виданого 05.04.2018 Ічнянським районним судом Чернігівської області про стягнення з головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань в дохід держави судових витрат у розмірі 640 грн та виконавчого збору у розмірі 64 грн.

Однак, на думку позивача, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження не було з'ясовано всіх обставин справи, не досліджено та не проаналізовано чинне законодавство, а саме, що рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету виконується виключно Казначейством України та відповідно до п. 9 частини четвертої ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повинен був повернутий стягувачу, тому позивач просив визнати протиправною та скасувати таку постанову.

У відзиві на адміністративний позов, відповідачем вказано, що жодних порушень норм чинного законодавства державним виконавцем не допущено.

Так, стягувачем подано заяву про виконання виконавчого листа №733/2072/17 від 05.04.2018 до Головного управління Державної казначейської служби України Чернігівської області, однак виконавчий документ повернуто стягувачеві, оскільки боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства.

Тому даний виконавчий лист було пред'явлено на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Чернігівській області та головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57218377 про стягнення з управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області і дохід держави 640 грн. судового збору та виконавчого збору у розмірі 64 грн.

Чинним законодавством не передбачено повноважень органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів здійснювати списання коштів з рахунків боржника відкритих в банківських установах, натомість такі права мають органи Державної виконавчої служби, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2018 року адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57218377 від 14.09.2018, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенком В.М.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зокрема, апелянт вказує на те, що згідно листа Головного управління Державної казначейської служби України Чернігівської області від 07.06.2018 №13-19/264/2113 боржник Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на обслуговуванні у головному управлінні не перебуває, відкритих рахунків в органах Казначейства не має, в Єдиному реєстрі розпорядників та одержувачів коштів дану установу не зареєстровано.

При цьому, фінансування пенсійних виплат та видатків на утримання органів Пенсійного фонду України проводиться не через рахунки, відкриті в органах казначейства, а через рахунки, відкриті в установах банків.

Чинним законодавством не передбачено повноважень органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів здійснювати списання коштів з рахунків боржника відкритих в банківських установах, натомість такі права мають органи Державної виконавчої служби, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач не скористався своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо непроведення ОСОБА_3 перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VІІІ від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11 листопада 2015 року та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VІІІ від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11 листопада 2015 року, починаючи з 01 січня 2016 року (а.с. 9-10).

05 квітня 2018 року Ічнянським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист № 733/2072/17 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок його бюджетних асигнувань в дохід держави судового збору у розмірі 640 грн.

Згідно повідомлення управління Державної Казначейської служби України у Чернігівській області №13-19/264/2113 від 07.06.2018 виконавчий лист №733/2072/17, виданий Ічнянським районним судом Чернігівської області 05.04.2018, повернуто, так як Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на обслуговуванні у управлінні державної казначейської служби України у Чернігівській області не перебуває, відкритих рахунків в органах Казначейства не має. В Єдиному реєстрі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів дану установу не зареєстровано.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не має можливості відшкодувати 640 грн судового збору за виконавчим листом у справі №733/2072/17 у зв'язку з відсутністю бюджетних асигнувань (а.с. 46-47).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Бабенка В.М. від 14.09.2018 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 733/2072/17, виданого 05 квітня 2018 року Ічнянським районним судом, про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок його бюджетних асигнувань в дохід держави судових витрат у розмірі 640 грн, а також стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 64 грн (а.с. 8, 45).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що непідвідомчість органам державної виконавчої служби виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника - державної організації, є підставою, яка виключає відкриття органами ДВС виконавчого провадження та стягнення судового збору, тому постанова відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018 у виконавчому провадженні № 57218377 підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

У відповідності до частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗакону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини другої статті 6 вказаного Закону рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон №4901-VІ), яким затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

У відповідності до частини першої ст. 2 Закону №4901-VІ держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Частиною першою статті 3 Закону № 4901-VI визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4901-VI визначено, що заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника.

Кабінет Міністрів України постановою від 03 вересня 2014 року № 440 з метою реалізації пункту 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4901-VI затвердив Порядок погашення заборгованості за рішеннями судів, виконання яких гарантується державою.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок №845).

Таким чином, оскільки позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області є державним органом в розумінні статті 2 Закону № 4901-VI, то рішення підлягає виконанню у відповідності до Закону №1404-VIII з особливостями, визначеними у Законі № 4901-VI.

Пунктом 3 Порядку №845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно пункту 6 Порядку №845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв'язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім'я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що законодавець визначив спеціальні гарантії виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи за рахунок Державного бюджету, тому такі рішення підлягають виконанню не органами державної виконавчої служби, а органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної постанові від 08.07.2015 у справі №3-316гс15, державні виконавці не мають законних підстав проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами у справах, в яких боржниками є державні органи. Стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 3 частини п'ятої статті 27 Закону № 4901-VI виконавчий збір не стягується: якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Посилання апелянта на лист Головного управління Державної казначейської служби України Чернігівської області від 07.06.2018 №13-19/264/2113 згідно якого боржник Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на обслуговуванні у головному управлінні не перебуває, відкритих рахунків в органах Казначейства не має, в Єдиному реєстрі розпорядників та одержувачів коштів дану установу не зареєстровано, та боржник не має можливості відшкодувати витрати у зв'язку з відсутністю бюджетних асигнувань, відтак наявні підстави для повернення виконавчого документу, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на таке.

У відповідності до п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також обєднані управління (далі Управління) є органами Пенсійного фонду України, підпорядкованими відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України.

Статтями 21, 23, 25, 30 Бюджетного кодексу України визначено, що державна установа (організація), яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету, відповідає за своїми зобов'язаннями лише при наявності відповідних бюджетних призначень, виділених виключно на ці цілі для погашення певної заборгованості.

Разом з тим, бюджет Пенсійного фонду України не входить до складу Державного бюджету України, не відповідає за його зобов'язаннями, а також за зобов'язаннями бюджетів інших органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відтак кошти, які нараховані та включені для виплати особі, на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05.04.2018 у справі № 733/2072/17, будуть виплачені за наявності відповідного фінансування через органи Казначейства згідно встановленого порядку. Виплата зазначених коштів залежить виключно від фінансування за рахунок Державного бюджету України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27.12.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Л.В. Бєлова

О.І. Шурко