Справа № 0840/3954/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 грудня 2018 року о/об 15 год. 51 хв.Справа № 0840/3954/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче товариство Екополігон (69063, АДРЕСА_1, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання дій протиправними та скасування податкового - повідомлення рішення,

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі ордеру серія ЗП № 042560 від 17.10.2017 року)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 36/08-01-49-05 від 23.10.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче товариство Екополігон (надалі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо винесення податкового повідомлення-рішення;

- скасувати податкове повідомлення - рішення від 26 липня 2018 року № Головного управління ДФС у Запорізькій області.

01 жовтня 2018 року ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали про залишення позовної заяви без руху, 18 жовтня 2018 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, а перше судове засідання призначено на 14 листопада 2018 року.

В судовому засіданні 14 листопада 2018 року за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено до 05 грудня 2018 року у звязку необхідності часу для надання відповіді на відзив.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 05 грудня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що податкове повідомлення - рішення від 26 липня 2018 року № прийнято в супереч діючого законодавства та без врахування обставин, які передували прийняттю податкового повідомлення-рішення. Позивач посилається на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року по справі №808/881/18, відповідно до якого визнано протиправними дії Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів №040120161 від 04 січня 2016 року. Таким чином, вказує про те, що перевищення терміну реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних здійснено за рахунок протиправних дій відповідача.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче товариство «Екополігон» адміністративний позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області, в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№36762 від 14 листопада 2018 року), відповідно до якого зазначено, що позивачем при здійсненні господарської діяльності встановлено порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме перевищення терміну реєстрації податкових накладних, що підлягає наданню покупцю - платнику ПДВ, в Єдиному реєстрі податкових накладних, через що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче товариство «Екополігон» застосовано штраф у сумі 170 464,05 грн., викладеного в податковому повідомленні - рішенні від 26 липня 2018 року №.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

На підставі підпункту 20.1.4, пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 у порядку статті 76 ПК України від 2 грудня 2010 року №2755-VI Олександрівським управлінням у м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість TOB «НВТ «ЕКОПОЛІГОН» () своєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН за період: вересень, жовтень 2017 року, травень 2018 року.

Перевірка проводилась 18 червня 2018 року.

За результатами перевірки податковим органом складено Акт перевірки №0867/08-01-49-01/36912195 від 18 червня 2018 року.

У висновках Акту перевірки №0867/08-01-49-01/36912195 від 18 червня 2018 року податковим органом зазначено, що перевіркою встановлено порушення вимог, встановлених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, в частині перевищення терміну реєстрації податкових накладних, що підлягає наданню покупцю - платнику ПДВ, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідальність платника передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України та тягне за собою накладення штрафу в розмірі 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, а саме в розмірі 68 185,63 грн., у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

На підставі Акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 26 липня 2018 року №, яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 40%.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 187.1. статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються в окремих рядках певні обов'язкові реквізити.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 31 грудня 2015 року № 1307 (далі - Порядок).

Так, згідно з пунктом 21 Порядку у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних зі зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 ПК України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної за формою згідно з додатком 2 до поданої накладної.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та в реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до вимог пункту 201.7 статті 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.8 статті 201 ПК України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Окрім того, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктом 2 статті 3 Закону передбачено, що податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Разом з тим, згідно з пунктом 192.1 статті 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 1201.1 статті 1201 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Так, податковим органом в Акті перевірки зазначено що Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче товариство «Екополігон»:

- подано на реєстрацію податкову накладну №49 від 05 жовтня 2017 року, дата реєстрації 24 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 205 днів;

- подано на реєстрацію податкову накладну №50 від 05 жовтня 2017 року, дата реєстрації 24 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 205 днів;

- подано на реєстрацію податкову накладну №40 від 25 вересня 2017 року, дата реєстрації 25 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 222 днів;

- подано на реєстрацію податкову накладну №38 від 19 вересня 2017 року, дата реєстрації 25 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 222 днів;

- подано на реєстрацію податкову накладну №44 від 26 вересня 2017 року, дата реєстрації 24 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 221 днів;

- подано на реєстрацію податкову накладну №36 від 18 вересня 2017 року, дата реєстрації 25 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 222 днів;

- подано на реєстрацію податкову накладну №42 від 26 вересня 2017 року, дата реєстрації 25 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 222 днів;

- подано на реєстрацію податкову накладну №43 від 26 вересня 2017 року, дата реєстрації 25 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 222 днів;

- подано на реєстрацію податкову накладну №45 від 26 вересня 2017 року, дата реєстрації 25 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 222 днів;

- подано на реєстрацію податкову накладну №46 від 29 вересня 2017 року, дата реєстрації 25 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 222 днів;

- подано на реєстрацію податкову накладну №48 від 10 жовтня 2017 року, дата реєстрації 25 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 206 днів;

- подано на реєстрацію податкову накладну №37 від 19 вересня 2017 року, дата реєстрації 24 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 221 днів;

- подано на реєстрацію податкову накладну №41 від 25 вересня 2017 року, дата реєстрації 25 травня 2018 року, через що кількість простроченої реєстрації становить 222 днів;

Судом в судовому засіданні досліджено що позивачем до податкового органу надано вищевказані податкові накладні для реєстрації 15 жовтня 2015 року.

Так відповідно до квитанцій №1 по податковим накладним №49 від 05 жовтня 2017 року, №50 від 05 жовтня 2017 року, №40 від 25 вересня 2017 року, №38 від 19 вересня 2017 року, №44 від 26 вересня 2017 року, №36 від 18 вересня 2017 року, №42 від 26 вересня 2017 року, №43 від 26 вересня 2017 року, №45 від 26 вересня 2017 року, №46 від 29 вересня 2017 року, №48 від 10 жовтня 2017 року, №37 від 19 вересня 2017 року, №41 від 25 вересня 2017 року зазначено: «...документ не прийнято. Виявлені помилки: Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року № 233, а саме: - ЄДРПОУ: «36912195». Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів...».

Таким чином, судом встановлено, що позивачем в терміни, передбачені Податковим кодексом України здійснено реєстрацію податкових накладних, однак за рахунок припинення договору про визнання електронних документів накладні не прийняті (а.с. 88-101).

Так, позивачем до суду надано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року по справі №808/881/18.

Вищевказаним рішенням суду визнано протиправними дії Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів №040120161 від 04 січня 2016 року.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року по справі №808/881/18 набрало законної сили 25 вересня 2018 року.

За правилами частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином рішенням суду по справі №808/881/18 судом встановлено що Договір про визнання електронних документів №040120161 від 04 січня 2016 року - розірвано неправомірно.

Вищенаведені обставини фактично позбавили позивача можливості своєчасно зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не залежало від його волі, а відтак відсутня вина платника при несвоєчасній реєстрації накладних, що виключає застосування податковим органом вказаних штрафних санкцій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не довів правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 26 липня 2018 року №

З огляду на викладене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26 липня 2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче товариство «Екополігон» (69063, АДРЕСА_1, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання дій протиправними та скасування податкового - повідомлення рішення задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо складення податкового повідомлення-рішення та скасувати податкове повідомлення - рішення від 26 липня 2018 року №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче товариство «Екополігон» (69063, АДРЕСА_1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний 166, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 1762 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 10 грудня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов