Справа № 461/7476/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/4044/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2018 року у справі №461/7476/18 (суддя Городецька Л.М., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови від 11 червня 2018 року №124 та від 07 серпня 2018 року №175, винесені адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням від 29 жовтня 2018 року, ухваленим в порядку спрощеного позовного провадження, Галицький районний суд м. Львова адміністративний позов задовольнив повністю: визнав незаконними дії адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП; скасував постанови адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №124 від 11 червня 2018 року та №175 від 07 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення представника відповідача, які, зокрема, стосувалися предмету доказування факту вчинення правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП, саме позивачем, а не попереднім власником квартири. Так, звертає увагу на долучену до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу квартири, в якій проживає позивач, та відповідно до умов якого останній оглянув обєкт нерухомого майна до укладення договору. Самовільних переобладнань, перепланувань, добудов, перебудов, реконструкції щодо обєкта нерухомого майна не виявлено.

Відтак, адміністративна комісія після розгляду пакету документів, який надійшов з ЛКП «Центральне» щодо ОСОБА_1, а саме - протоколу №92 від 23.05.2018, ознайомившись з договором купівлі-продажу квартири, в якому було зазначено, що перепланувань до продажу не здійснювалося, прийняла постанову №124 від 11.06.2018 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 51 грн. Оскільки було допущено технічну описку у постанові №124, то прийнято постанову №175 від 07.08.2018, якою виправлено описку.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити новее рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористався.

У зв'язку з неявкою в судовезасіданнявсіхучасниківсправи, фіксування судового засідання за допомогоюзвукозаписувальноготехнічногозасобувідповідно до ч. 4ст.229 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїнине здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що постановою адміністративної комісії Галицької районної адміністрації ЛМР №124 від 11.06.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП за самовільне влаштування суміщеного санвузла на площі кухні у квартирі за адресою: м Львів, АДРЕСА_1 без дозвільних документів.

Зазначену постанову винесено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №92 від 23.05.2018 року.

Крім того, постановою адміністративної комісії Галицької районної адміністрації ЛМР №175 від 07.08.2018 року у вказану вище постанову внесено зміни у графі «місце проживання» та «опис обставин, установлених під час розгляду справи».

Не погоджуючись з діями та рішеннями відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, керувався тим, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які підтверджують наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП, а також його вини.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.150 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції, чинній на час притягнення позивача до адміністративної відповідальності, (далі -КУпАП) порушення правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, підїздів, придомових територій, порушення правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарне їх утримання, а також самовільне переобладнання та перепланування жилих будинків і жилих приміщень, використання їх не за призначенням - тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 268 КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. У сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

У відповідності до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка складала протокол; відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. (ч.1 та ч.2 ст.256 КУпАП).

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (ч.4 ст.256 КУпАП).

Суд апеляційної інстанції вважає підставним висновок суду першої інстанції про те, що наявний в матеріалах справи протокол не відповідає повністю вимогам зазначених вище норм, оскільки не містить суті адміністративного правопорушення, посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення, а також зі змісту такого неможливо встановити місце складання протоколу. Адже в матеріалах справи міститься повідомлення від 02.05.2018 №229, направлене ЛКП «Центральне» власнику квартири АДРЕСА_2, відповідно до якого останнього зобовязано надати дозвільні документи на встановлення санвузла на площі кухні до 07.05.20018. В разі ненадання дозвільних документів власника квартири зобовязують прибути в ЛКП «Центральне» для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак, якщо протокол було складено в ЛКП «Центральне», зазначені в ньому свідки не могли підтвердити факт вчинення правопорушення, а також обставини його вчинення.

Положеннями статті 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, така винесена без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що оскаржувана постанова підписана головою та секретарем адміністративної комісії, без зазначення кількості голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2018 року в справі №461/7476/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 27 грудня 2018 року.