Справа № 607/18747/18
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 607/18747/18

21 грудня 2018 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Придаткевич Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Стукало М.С., довіреність №10/01/27-2017 від 10.01.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2018 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Тернопільській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 30 листопада 2017 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), чи втрати працездатності поліцейського;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області скласти висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням третьої групи інвалідності;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням третьої групи інвалідності, внаслідок захворювання пов'язаного з проходженням служби;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області витрати на правничу допомогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що проходив службу в органах внутрішніх справ України та в органах Національної поліції України. Наказом Головного управління Національної поліції у Тернопільській області від 09.08.2016 позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Тернопільським обласним центром медико - соціальної експертизи позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв'язку із захворюванням пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується випискою з акту огляду медико - соціальної експертної комісії. На підставі вказаних документів, позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Однак, листом від 24.07.2018 за №351/05/3-2018 відповідач відмовив у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Позивач, не погоджуючись із такою відмовою відповідача, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.09.2018 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди передано на розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.10.2018 дана адміністративна справа №607/18747/18 передана на розгляд судді Мартиць О.І.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 прийнято до провадження адміністративну справу №607/18747/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, позовну заяву залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків позовної заяви до 10 (десяти) днів з моменту вручення даної ухвали.

У визначений судом строк позивач усунув виявлені недоліки позовної заяви тому ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання у справі на 07.12.2018.

26.11.2018 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції у Тернопільській області на позов (арк.спр.35-37), а 04.12.2018 від позивача відповідь на відзив (арк.спр.54-57).

Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області 07.12.2018 подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду (арк.спр.62-63).

У судовому засіданні 07.12.2018, позивач щодо заявленого клопотання заперечив, просив надати час для написання заяви про поновлення строку звернення з адміністративним позовом, у зв'язку з чим оголошено перерву до 21.12.2018.

13.12.2018 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про поновлення строків звернення до суду (арк.спр.68).

У судовому засіданні 21.12.2018, подану заяву позивача задоволено, поновлено пропущений строк звернення до суду, відповідно у задоволені клопотання відповідача відмовлено.

21.12.2018 у судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, представник відповідача проти позову заперечила, просила у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 з червня 2010 року по листопад 2015 проходив службу в органах внутрішніх України справ та у період з 07.11.2015 по 09.08.2016 - в органах Національної поліції України.

Постановою ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Тернопільській області" згідно свідоцтва про хворобу №85 від 11.07.2016, встановлено, що захворювання капітана поліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, так, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у зв'язку з чим, позивач непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (арк.спр.40).

Як вбачається із довідки до акту огляду медико-соціальною комісією серії АВ №0799590 виданої обласною МСЕК №2 Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, захворювання пов'язане з проходженням служби в поліції, інвалідність встановлена на строк до 01.09.2017 (арк.спр.15).

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №174 о/с від 09.08.2016, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", позивач був звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) (арк.спр.13).

Позивач у серпні 2016 року звернувся із заявою (рапортом) на ім'я начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Богомола О.М., в якій просив провести ОСОБА_1 виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що отримав захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, внаслідок чого було встановлено третю групу інвалідності.

30.11.2017 Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області складено та затверджено висновок про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1

Листом №689/05/3-2017 від 30.11.2017 ГУНП в Тернопільській області відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, посилаючись на пункт 4 частини першої статті 97 закону України "Про національну поліцію" де зазначено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Оскільки, комісійним вивченням матеріалів для призначення одноразової грошової допомоги встановлено, що, встановлення інвалідності внаслідок захворювання мало місце під час проходження служби в поліції, а не після звільнення з поліції протягом шести місяців, тому зазначена обставина унеможливлює прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги. Однак, даного листа, як зазначив позивач, не отримував.

При повторному зверненні позивача 05.07.2018 по даному питанню Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області повторно направлено ОСОБА_1 листа №351/05/3-2018 від 24.07.2018 про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII.

Відповідно до частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Згідно з частиною другою статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 (далі - Порядок №4).

Підпунктом 4 пункту 4 розділу I Порядку №4, зі змінами та доповненнями внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від №788 від 21.09.2017 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов'язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ цього Порядку посадові особи органів поліції, навчальних закладів у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Разом з цим, передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Так, пунктом 3 розділу ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського передбачено, що заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби).

Згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Зазначений висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: 1) по центральному органу управління поліції, керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; 2) у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій; 3) у навчальних закладах - керівник відповідного органу, закладу або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п'ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Також, стаття 101 Закону України "Про Національну поліцію" визначає вичерпний перелік підстав за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Отже, позивача 09.08.2016 звільнено зі служби в поліції через хворобу, з 02.08.2016 йому вперше встановлено третю групу інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби. Позивач відповідно до Порядку №4 звернувся до відповідача із заявою про виплату ОГД в серпні 2016 року.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що звільнення позивача через хворобу не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності, що пов'язана з проходженням служби в органах поліції. Днем виникнення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Тому, з 02.08.2016 у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням третьої групи інвалідності і відповідач не мав законних підстав відмовляти у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 30.11.2017 про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, в разі загибелі (смерті), чи втрати працездатності поліцейського є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендацій № R (80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 термін "дискреційне повноваження" означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Таким чином, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з'ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд наголошує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах особи.

Позиція суду стосовно неможливості підміняти собою органи владних повноважень також повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму №13 від 24.10.2008, згідно якої, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень; та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Разом з тим, питання щодо виплати одноразової грошової допомоги відноситься до повноважень Головного управління Національної поліції у Тернопільській області шляхом прийняття відповідного рішення, якому передує висновок. Відтак, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача, адже, такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб'єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Дискреційні повноваження, насамперед, це сукупність прав і обов'язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених проектом акту.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Суд у своїй постанові від 24 квітня 2018 (справа №712/8827/17).

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням дискреційних повноважень є закон і справедливість.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що вимога позивача зобов'язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області скласти висновок про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому інвалідності третьої групи внаслідок захворювання пов'язаного з проходженням служби в поліції, відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4 та вимога зобов'язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській прийняти рішення про призначення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому інвалідності третьої групи внаслідок захворювання пов'язаного з проходженням служби в поліції та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку з втратою працездатності не підлягають до задоволення.

Згідно частини другої статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За нормами частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне з метою захисту прав та законних інтересів позивача, зобов'язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області повторно розглянути документи для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у порядку та спосіб, визначеному чинним законодавством, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області моральної шкоди в розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) грн. суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що діями Головного управління Національної поліції в Тернопільській області у зв'язку із відмовою у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, завдано моральну шкоду, оскільки нічого крім слів позивача в якості доказу завдання моральної шкоди суду не надано.

З огляду на зазначене, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову не довів правомірність оскаржуваної відмови у висновку від 30.11.2017 про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають до часткового задоволення.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 30.11.2017 про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), чи втрати працездатності.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області повторно розглянути документи для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у порядку та спосіб, визначеному чинним законодавством, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

В задоволенні позовних вимог про зобов'язання Головного управління Національної поліції в Тернопільській області скласти висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням третьої групи інвалідності; про зобов'язання Головного управління Національної поліції в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням третьої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби; стягнення з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. відмовити.

Реквізити сторін: позивач - ОСОБА_1: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1;

відповідач - Головне управління Національної поліції у Тернопільській області: вул. Валова 11, м. Тернопіль, 46001, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.