Справа № 2040/6636/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Шляхова О.М.

Суддя-доповідач: Бартош Н.С.

26 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 2040/6636/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Мінаєвої О.М., Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (суддя Шляхова О.М.) від 01.11.2018р. (повний текст ухвали складений 05.11.2018 р.) по справі № 2040/6636/18

за позовом ОСОБА_2

до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області

про скасування припису,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати припис № 855-Пр від 02.11.2015 р.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2018р. по справі № 2040/6636/18 позовну заяву залишено без розгляду.

Позивач не погодилася з ухвалою суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про законність судового рішення, у зв'язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником домоволодіння (житлового будинку з господарськими спорудами), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину, виданим 27.02.2015 р. приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріною В.В.

Також судом першої інстанції встановлено, що 08.12.2015 р. Головним державним інспектором інспекційного відділу діяльності уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Будяковим С.С., за результатами позапланової перевірки на об'єкті «Реконструйований житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1» складений Припис № 855-Пр, у якому встановлено виконання будівельних робіт з реконструкції існуючого будинку з надбудовою другого поверху (мансарда) без отримання документа про початок виконання будівельних робіт.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач 16.08.2018 р. звернулася до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Також позивачем заявлене клопотання про поновлення строку на подання позовної заяви, в обґрунтування якого ОСОБА_2 зазначила, що порушення, встановлені в приписі, вимагалося усунути у строк до 08.03.2016 р. На час отримання припису позивач була впевнена, що згідно із діючим законодавством такі роботи не потребують дозволу, про що неодноразово наголошувала під час зустрічей з керівництвом відповідача, які запевняли її, що роботи по облаштуванню мансарди не потребують дозволу та припис так і залишиться приписом. Але в подальшому, Головним державним інспектором інспекційного відділу діяльності уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Будяковим С.С. та ОСОБА_5 складений Припис 164-Пр від 08.04.2016 р. про невиконання вимог Припису № 855-Пр від 08.12.2015 р., акт № 164-А перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.04.2016 р. та складено також протокол про адміністративне правопорушення від 08.04.2016 р.

Про факт складення припису 164-Пр від 08.04.2016 р. про невиконання вимог Припису 855-Пр від 08.12.2015 р., акту № 164-А перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.04.2016 р., протоколу про адміністративне правопорушення від 08.04.2016 р. та постанови № 164-П, позивач дізналася лише під час ознайомлення з матеріалами справи № 610/1990/18. Згідно із розпискою на клопотанні, датою ознайомлення є 02.08.2018 р., у зв'язку з чим, позивач вважає, що наявні всі підстави для поновлення строку на оскарження припису № 855-Пр від 02.11.2015 р.

Залишаючи без розгляду позовну заяву суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач був належним чином повідомлений про існування оскаржуваного припису, а тому підстав для поновлення строку звернення до суду відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Судовим розглядом встановлено, що 08.12.2015 р. Головним державним інспектором інспекційного відділу діяльності уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Будяковим С.С., за результатами позапланової перевірки на об'єкті «Реконструйований житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1» складений Припис № 855-Пр, у якому встановлено виконання будівельних робіт з реконструкції існуючого будинку з надбудовою другого поверху (мансарда) без отримання документа про початок виконання будівельних робіт.

З долученої до матеріалів справи копії припису № 855-Пр від 08.12.2015 р. вбачається, що на ньому міститься підпис ОСОБА_2 про отримання копії цього припису, що свідчить про те, що 08.12.2015 р. позивач достовірно знала про наявність рішення відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права». Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Також практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 3 ст. 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З положень вище наведеної норми КАС України вбачається, що суд наділений правом залишити позовну заяву без розгляду, після відкриття провадження у справі, за наявності таких умов: 1) якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду; 2) якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними.

Колегія суддів зазначає, що 16.08.2018 р. позивач звернулася до суду першої інстанції із позовною заявою про скасування припису відповідача, який був складений 08.12.2015 р. До позовної заяви позивачем додано клопотання про поновлення строку звернення до суду. В свою чергу, суд першої інстанції зазначив, що не знаходить поважних причин пропущення позивачем встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, терміну для звернення до суду та жодних доказів, які б свідчили про поважність пропуску строків звернення до адміністративного суду, позивачем надано не було.

Враховуючи те, що про існування припису № 855-Пр від 08.12.2015 р. позивач дізналася 08.12.2015 р., про що свідчить її особистий підпис, а до суду першої інстанції звернулася лише 16.08.2018 р. та нею не наведено жодних об'єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_2 звернутися за захистом своїх прав у строк, що визначений приписами КАС України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2018р. по справі № 2040/6636/18 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2018р. по справі № 2040/6636/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2018р. по справі № 2040/6636/18 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, про скасування припису - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку і строки, визначені ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва

Повний текст постанови складений 27.12.2018 року.