Справа № 804/2320/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 грудня 2018 року

м. Дніпро

справа № 804/2320/18

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Мельник В.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної фіскальної служби України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року по справі

за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот"

до Державної фіскальної служби України

треті особи Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта"

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року по справі №804/2320/18 позовну заяву Акціонерного товариства "Дніпроазот" до Державної фіскальної служби України, треті особи Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта", про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено (т. 1, а.с. 177-188).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Відповідачем подано апеляційну скаргу (т. 2, а.с. 2-5).

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, на підставі наступного.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резулятивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Частиною 2 статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржуване судове рішення прийнято 04 червня 2018 року в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) (т. 1, а.с. 177-188).

Проте, апеляційну скаргу було подано 04 грудня 2018 року, тобто з порушенням встановленого ч. 1 ст. 295 КАС України строку.

Разом з тим Відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року по справі №804/2320/18.

В обгрунтування заявленого клопотання Відповідачем зазначено, що строк на апеляційне оскарження було пропущено через відсутність достатнього фінансування для сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Проаналізувавши доводи заяви про поновлення строку, дослідивши матеріали справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені Відповідачем у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження підстави не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів справи заявник вперше звернувся з апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року по справі №804/2320/18 07 серпня 2018 року (т. 1, а.с. 196-207).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк з дати отримання цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції документу про сплату судового збору у розмірі 13215 грн. (т. 1, а.с. 209).

Заявником 17 вересня 2018 року до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду подано заяву про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги (т. 1, а.с. 214-215).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року заявнику продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали (т. 1, а.с. 224).

12 жовтня 2018 року Відповідачем вдруге подано клопотання про продовження строку для усунення недоліків (т. 1, а.с. 230-232).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року відмовлено Державній фіскальній службі України у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та повернуто апеляційну скаргу заявнику (т. 1, а.с. 228-229).

04 грудня 2018 року Державною фіскальною службою України повторно подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року по справі №804/2320/18 (т. 2, а.с. 2-5).

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частиною першою статті 45 КАС України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з пунктом шостим частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору фіскальним органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов'язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов'язків, встановлених нею ж.

Не свідчать про поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження і доводи відповідача щодо блокування рахунків заявника у зв'язку з проведенням безспірного списання, оскільки Державна фіскальна служба України, діючи як суб'єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому зупинення на рахунку фіскального органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов'язків щодо оформлення апеляційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов'язаними.

Отже, наведені заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для визнання, викладених заявником у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Згідно з частиною 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків встановлених цим Кодексом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші поважні підстави для поновлення строку.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, та запропоновувати заявнику протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказавши інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись ст.ст. 169, 298 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №804/2320/18 - залишити без руху та надати строк десять днів з моменту отримання заявником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строків, вказавши інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Копію ухвали направити особі, яка подала апеляційну скаргу - для виконання.

Роз'яснити заявнику апеляційної скарги, що у разі, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя В.В. Мельник