Справа № 826/17296/17
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 грудня 2018 року № 826/17296/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомГромадянина Грузії ОСОБА_2
до Управління ДМС у Київській області
провизнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся громадянин Грузії ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) з позовом до Управління ДМС України у м.Києві та Київській області, в якому просить зобов'язати територіальний відділ ДМС України у м.Києві та Київській області здійснити дії щодо реєстрації заяви-анкети ОСОБА_2 відповідно до порядку, визначеного пунктом 3.1 наказу МВС України від 07.09.2011.

Однак, судом встановлено, що в написанні назви відповідача позивачем допущено описку, оскільки з матеріалів справи вбачається, що фактично його вимоги спрямовані до Управління ДМС України в Київській області (далі - відповідач).

Позовні вимоги вмотивовано протиправною бездіяльністю відповідача щодо реєстрації заяви позивача про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом одноденного строку, встановленого пунктом 2.2 Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.09.2011 № 649.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, письмових пояснень щодо позовних вимог суду не надав, хоча належним чином повідомлений про судовий розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є громадянином Грузії. Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 17.11.2017 у справі №344/15341/17 стосовно нього застосовано екстрадиційний арешт строком до 18.11.2018, до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу до Республіки Грузія, а також визначено його місце утримання у відділі забезпечення досудового слідства СБУ України за адресою: м.Київ, Аскольдів провулок, 3а.

Перебуваючи під вартою у відділі забезпечення досудового слідства Служби безпеки України, 07.12.2017 позивач звернувся до ГУ ДМС України в Київській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Заяву направив поштою за посередництвом відділу забезпечення досудового слідства Служби безпеки України, оскільки був позбавлений можливості подати її особисто.

Указану заяву отримано та зареєстровано в ДМС України 13.12.2017.

Станом на час подання до суду позовної заяви 26.12.2017 інформація про прийняття рішення щодо реєстрації відповідачем згаданої заяви до позивача не надходила.

Уважаючи, що така протиправна бездіяльність відповідача порушує його права на своєчасний розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із такого.

Згідно зі статтею 14 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право шукати притулку від переслідувань в інших країнах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011 №3671-VI (далі - Закон №3671-VI):

- біженець - особа, яка не є громадянином України і внаслідок обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань.

- особа, яка потребує додаткового захисту, - особа, яка не є біженцем відповідно до Конвенції про статус біженців 1951 року і Протоколу щодо статусу біженців 1967 року та цього Закону, але потребує захисту, оскільки така особа змушена була прибути в Україну або залишитися в Україні внаслідок загрози її життю, безпеці чи свободі в країні походження через побоювання застосування щодо неї смертної кари або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання або загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини і не може чи не бажає повернутися до такої країни внаслідок зазначених побоювань.

Статтею 7 Закону №3671-VI визначено порядок оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Так, відповідно до частини першої цієї статті оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, проводиться на підставі заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Така заява особисто подається іноземцем чи особою без громадянства або її законним представником до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, за місцем тимчасового перебування заявника.

Згідно з частинами сьомою восьмою та дев'ятою статті 7 Закону №3671-VI до заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, додаються документи, що посвідчують особу заявника, а також документи та матеріали, що можуть бути доказом наявності умов для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У разі якщо у заявника відсутні документи, що посвідчують його особу, або такі документи є фальшивими, він повинен повідомити про цю обставину в заяві про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також викласти причини виникнення зазначених обставин.

У разі якщо у заявника відсутні документи, що посвідчують його особу, його прізвище, ім'я, по батькові та інші дані про нього попередньо, до встановлення особи, записуються за його вказівкою, про що зазначається в реєстраційному листку на особу та робиться відповідний запис на заяві про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

До заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, додаються також по чотири фотокартки заявника та членів його сім'ї, які не досягли вісімнадцятирічного віку, відомості про яких внесено до заяви.

Частиною дванадцятою статті 7 Закону №3671-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту:

- реєструє заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та подані документи;

- ознайомлює заявника або його законного представника під їх власний підпис з порядком прийняття рішення за їх заявами, правами та обов'язками особи, стосовно якої прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- проводить дактилоскопію особи, яка подала заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- у разі потреби направляє особу на обстеження для встановлення віку у порядку, встановленому законодавством України;

- заповнює реєстраційний листок на особу, яка звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та членів її сім'ї, які не досягли вісімнадцятирічного віку, або на дитину, розлучену із сім'єю, від імені якої заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, подав її законний представник;

-заповнює інші необхідні документи;

- оформлює особову справу;

- роз'яснює порядок звернення про надання безоплатної правової допомоги відповідно до закону, що регулює надання безоплатної правової допомоги;

- заносить отримані відомості до централізованої інформаційної системи.

Положенням про Державну міграційну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з підпунктом 14 пункту 4 вказаного Положення Державна міграційна служба України відповідно до покладених на неї завдань приймає рішення про визнання іноземців та осіб без громадянства біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про втрату, позбавлення статусу біженця або додаткового захисту і про скасування рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Пунктом 7 вищевказаного Положення також визначено, що Державна міграційна служба України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

ГУ ДМС України в Київській області є територіальним органом Державної міграційної служби України, через який остання здійснює виконання покладених на неї завдань у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту.

Процедуру розгляду в Україні заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату, позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, визначено Правилами розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (далі - Правила), затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 №649.

Відповідно до пункту 2.1 Правил уповноважена посадова особа територіального органу ДМС, до якого особисто звернулась особа, яка має намір бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, або її законний представник у випадках, передбачених Законом:

а) встановлює особу заявника;

б) реєструє заявника в журналі реєстрації осіб, які бажають подати заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (додаток 1) (далі - журнал реєстрації осіб);

в) інформує заявника мовою, яку він/вона розуміє, про умови, за яких в Україні особа може бути визнана біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про її права та обов'язки, а також про наслідки невиконання обов'язків;

г) забезпечує надання заявнику послуг перекладача, у тому числі через систему відеоконференц-зв'язку;

ґ) перевіряє дотримання заявником передбаченого статтею 5 Закону порядку звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

д) з'ясовує місце тимчасового перебування (проживання) заявника (фактичну адресу проживання в Україні);

е) протягом одного робочого дня здійснює перевірку наявності підстав, за яких заявнику може бути відмовлено в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Перевірка здійснюється в тому числі з урахуванням оновленої інформації по країні походження заявника на момент подачі заяви;

є) проводить дактилоскопію заявника;

ж) заносить отримані відомості до централізованої інформаційної системи;

з) роз'яснює порядок звернення за безоплатною правовою допомогою мовою, яку розуміє заявник.

Пунктом 2.2 Правил встановлено, що рішення щодо прийняття заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, приймається територіальним органом ДМС протягом робочого дня, в який до нього звернулась відповідна особа.

З вищевикладеного вбачається, що Правилами передбачено необхідність особистого звернення із заявою особи, яка має намір бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, або її законний представник у випадках, передбачених Законом, тоді як позивач подав свою заяву за посередництвом засобів поштового зв'язку, а не внаслідок особистого звернення до ГУ ДМС України в Київській області, що обґрунтовується його перебуванням під вартою.

Однак, у цьому випадку суд погоджується з доводами представника позивача щодо необхідності застосуванню у спірних правовідносинах Закону України «Про попереднє ув'язнення» у зв'язку з тим, що позивач на час звернення до ДМС України в Київській області перебував під вартою.

Частинами першою-другою статті 6 вказаного Закону встановлено, що особи, які перебувають у місцях попереднього ув'язнення, мають обов'язки і права, встановлені законодавством для громадян України, з обмеженнями, що передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Правове становище іноземних громадян і осіб без громадянства, які перебувають у місцях попереднього ув'язнення, визначається законодавством України, що передбачає права і обов'язки цих осіб під час перебування їх на території України, з обмеженнями, які встановлені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом другим частини першої статті 9 Закону України «Про попереднє ув'язнення» визначено, що особи, взяті під варту мають право, поміж іншого, на захист своїх прав та інтересів особисто або за допомогою захисника з моменту затримання або взяття під варту.

Частина перша статті 13 цього ж Закону визначає, що особи, взяті під варту, можуть листуватися з родичами та іншими громадянами, а також підприємствами, установами, організаціями з письмового дозволу особи або органу, які здійснюють кримінальне провадження. Після набрання вироком законної сили листування здійснюється відповідно до закону.

Аналіз змісту викладених вище правових норм дає підстави суду дійти висновку про можливість позивача направити до відповідача поштою заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що зумовлює у відповідача зареєструвати та розглянути цю заяву в установленому порядку.

Листом ГУ ДМС України в Київській області від 27.12.2017 №3201.4.1-5906/32.2-17 підтверджується прийняття відповідачем 26.12.2017 вищевказаної заяви позивача від 07.12.2017 та видача йому довідки про звернення за захистом в Україні від 26.12.2017 №007744.

Наведене свідчить про виконання відповідачем визначеного законодавством обов'язку щодо прийняття та реєстрації заяви позивача від 07.12.2017 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, хоча й з порушенням установленого для цього одноденного строку.

Однак, у позовній заяві вимога позивача про визнання судом протиправними дій чи бездіяльності відповідача щодо недотримання згаданого одноденного строку для реєстрації його заяви відсутня.

Водночас, ураховуючи, що після звернення позивача до суду з позовом, відповідачем фактично виконано його позовну вимогу щодо реєстрації вищевказаної заяви, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відтак, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову громадянина Грузії ОСОБА_2 - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко