Справа № 1740/2484/18
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3241/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Болюк Н. В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі № 1740/2484/18 (ухвала винесена у м. Рівне судом у складі головуючого судді Друзенка Н. В.) за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення дисциплінарної палати від 13 вересня 2018 року № Д/13-4 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік з 13 вересня 2018 року по 13 вересня 2019 року.

Крім цього, позивач подав до суду клопотання про забезпечення позову, в якому просив зупинити дію індивідуального акта - рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області від 13 вересня 2018 року № Д/13-4 та зобов'язати Раду адвокатів Рівненської області внести відомості в Єдиний реєстр адвокатів України про зупинення дії вказаного рішення дисциплінарної палати.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено.

10 жовтня 2018 року Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Рівненської області подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, застосованих вказаною вище ухвалою.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Рівненської області подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити її клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції не враховано того, що визначене статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України право суду скасувати заходи забезпечення позову є альтернативою для апеляційного оскарження і може містити покликання не лише на обставини, які не були відомі суду та існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову і спростовували умови, на яких були вжиті заходи забезпечення позову, але і на порушення судом норм матеріального і процесуального права, а такі порушення мали місце, оскільки суд застосував заходи забезпечення позову за відсутності обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, та які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній обставини, просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не наведено будь-яких обставин, які не були відомі суду та існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову. Крім цього, зазначав, що суть клопотання фактично зводилася до незгоди з висновками суду про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, що в свою чергу може бути предметом перегляду при апеляційному оскарженні безпосередньо ухвали про вжиття заходів забезпечення позову.

Суд погоджується з таким висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин четвертої, пятої, шостої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частин першої, четвертої, пятої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Ухвала про скасування заходів забезпечення позову або про відмову у скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що підставою для скасування заходів забезпечення адміністративного позову судом можуть бути обставини, які не були відомі суду та існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову або, які вказують на зміну умов, що існували на момент вжиття таких заходів.

Разом з тим, клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову не містить будь-яких обставин, які б вказували на зміну умов, які існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову або про наявність обставин, які існували, але не були відомі суду.

При цьому, суть клопотання фактично зводиться до незгоди з висновками суду про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що вказані обставини можуть бути предметом перегляду при апеляційному оскарженні безпосередньо ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову.

Так, відповідно до вимог частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову.

Оскільки позивачем у поданому клопотанні фактично оскаржується законність і обґрунтованість рішення суду щодо вжиття заходів забезпечення позову, то висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні такого клопотання є правильним.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі № 1740/2484/18 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. І. Рибачук
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський
Повний текст постанови виготовлено 21.12.2018 року