Справа № 460/3144/18
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
26 грудня 2018 року м. Рівне№460/3144/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудар О.М., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
до ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)"
про визнання бездіяльності протиправною,-
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ДУ "Городищенська виправна колонія №96" про визнання протиправною бездіяльності щодо не забезпечення належних житлових, побутових, санітарно-гігієнічних умови утримання у відповідність до вимог чинного законодавства, яке визначають умови відбування покарання засуджених до довічного позбавлення волі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України.
Відповідно до п. 8 ч.5 ст.160 КАС України позивач у позовній заяві вказує перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви та зазначає щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Крім того, згідно з ч.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивачем у переліку додатків до позовної заяви, серед іншого, вказано: "довідка про доходи від 02.08.2018; клопотання про витребовування доказів; звіти моніторингової місії секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 04.04.2013 та від 22.08.2018; повідомлення заступника директора Департаменту реалізації національного первентивного механізму-начальника відділу оперативного реагування та здійснення проваджень ОСОБА_2 від 03.10.2018 №2/9-003622.18-1/3;-65". Проте, в матеріалах адміністративного позову дані документи відсутні, що підтверджується актом Рівненського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 №172.
Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 (далі Закон №3674-VI).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762,00 грн.
Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що позивачем фактично заявлено одну вимогу немайнового характеру.
Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, за подання адміністративного позову підлягає до сплати судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Всупереч викладеному, позивачем до позовної заяви не додано документа про сплату судового збору.
Поряд з цим, позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, на підставі п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не повязаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, повязаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.
Тобто, зазначена норма передбачає звільнення засуджених від сплати судового збору виключно у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку та розглядаються за правилами кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, законом не передбачено безумовного звільнення позивача від сплати судового збору в даній адміністративній справі.
Частиною 1 статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відтак, підставою для звільнення від сплати судового збору у адміністративному судочинстві є майновий стан сторони, визначення якого є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень.
Проте, документально підтверджених відомостей про майновий стан позивача за попередній календарний рік до суду не надано.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху.
Позивачу недоліки позовної заяви слід усунути у спосіб, який передбачає подання до суду зазначених в додатках до позову документів з їхніми копіями відповідно до кількості учасників справи, квитанції про сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. або подання довідки про розмір доходу позивача за 2017 рік, для обґрунтованості клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" про визнання бездіяльності протиправною залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Дудар О.М.