Справа № 638/13335/18
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 638/13335/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Бартош Н.С. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.09.2018 по справі № 638/13335/18, суддя Аркатова К.В., м. Харків

за позовом Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області

до громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1

про примусове видворення за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, в якому просило суд:

- примусово видворити за межі України громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- затримати громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на 6 місяців.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.09.2018р. по справі №638/13335/18 адміністративний позов задоволено.

Затримано з метою забезпечення видворення за межі території України громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Примусово видворено за межі України громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, громадянка Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що рішення суду є необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням чинного законодавства України і міжнародно-правових актів, та зазначає, що з огляду на норми ч.1 ст.29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України" до спірних відносин підлягає застосуванню Угода між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав, підписаної 25.09.2007 року. Однак, позивачем не було застосовано до відповідача процедуру реадмісії, передбачену зазначеною Угодою та Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2015 року № 158. Разом з тим, п. 2 ч. 1 ст. 289 КАС України передбачено звернення відповідних суб'єктів із позовом про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, чого позивачем зроблено не було. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.09.2018р. по справі № 638/13335/18 та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 08.09.2018 року під час проведення цільового профілактичного заходу з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території м.Харкова працівниками ГУДМС України в Харківській області спільно з працівниками УБЗПТЛ ГУНП в Харківській області було виявлено громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В ході проведення перевірки встановлено, що відповідач прибула в Україну поза пунктом пропуску Державного кордону з метою транзитного проїзду до країн Європейського Союзу. Паспортний документ відсутній. Близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів, гарантій приймаючої сторони в Україні не має. тобто підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП.

Рішенням т.в.о. начальника Холодногірського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області, погодженого начальником відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Управління у справах іноземців та ОБГ ГУДМС України в Харківській області від 10.09.2018 року, вирішено примусово повернути до країни походження громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язати її покинути територію України у термін до 11.09.2018 року.

Згідно рішення відповідач прибула в Україну у серпні 2018 року поза межами пропуску через державний кордон з метою подальшого проїзду до країн ЄС. Паспортний документ відсутній. Близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів, гарантій приймаючої сторони в Україні не має. Відповідно до чинного законодавства України, де визначаються категорії іммігрантів, яким надається дозвіл на імміграцію в Україну, громадянка Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 не має підстав для отримання громадянства України та посвідки на постійне проживання. Громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 перевірено за обліками інтегрованої інформаційно-пошукової системи АРМОР та по базі безпідставно виданих паспортів, до кримінальної відповідальності не притягувалась, в розшуку не перебуває, з питань отримання статусу біженця до ГУ ДМС України в Харківській області не зверталась. Громадянка Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 незаконно перебуває на території України та у неї відсутні підстави для подальшого перебування на території України, підлягає примусовому поверненню за межі України, з забороною в'їзду на територію України терміном на три роки.

Зазначені обставини стали підставою для звернення Головного управління ДМС України в Харківській області до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для примусового видворення за межі території України громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, оскільки відповідач не виконала в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, не має документів на право перебування на території України, не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

У відповідності до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, вказаною нормою встановлено, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин.

Крім того, із змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням від 10.09.2018 р. т.в.о. начальника Холодногірського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області, погодженого начальником відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Управління у справах іноземців та ОБГ ГУДМС України в Харківській області від 10.09.2018 року, вирішено примусово повернути до країни походження громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Одночасно було встановлено строк для добровільного виконання рішення - до 11.09.2018 року.

Підставою для прийняття такого рішення слугувала та обставина, що відповідач прибув на територію України поза пунктом пропуску Державного кордону з метою транзитного проїзду до країн Європейського союзу. Зазначена обставина додатково підтверджується фактом притягнення громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до прийнятої відповідачем постанови ПН МХК 123338 від 08.09.2018 року, яка не оскаржувалася відповідачем.

Також, в ході проведення позивачем перевірки, проведеної до прийняття рішення про примусове повернення, було встановлено, що у громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 близьких родичів серед громадян України, постійного джерела доходів та гарантій приймаючої сторони в Україні немає, паспортні документи відсутні. Зазначені обставини не спростовувалися відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, їх наявність не заперечується представником відповідача в апеляційній скарзі.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про затримання відповідача, передбачених ч. 1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Наведений перелік підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Серед обставин, встановлених в ході судового розгляду та визнаних позивачем, не вбачається вищезазначених підстав, які б зумовлювали заборону застосування до відповідача процедури примусового повернення до країни її походження.

Оскільки відповідачем не виконано у встановлений строк рішення про примусове повернення від 10.09.2018 р., яке є чинним, не було оскаржене та не скасовано, а також враховуючи відсутність у громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, 1999 року народження, документів на право перебування на території України, та на відсутність встановлених Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" заборон на примусове видворення відповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та необхідності примусового видворення за межі території України громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладена в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі №491/807/17, яка в силу приписів ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховуються судом при застосуванні таких норм права.

Основний та єдиний довід апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо застосування процедури примусового видворення позивача, оскільки необхідно застосовувати процедуру реадмісії такої особи, згідно з Законом України "Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 в м. Нью-Йорку", визнається колегією суддів необґрунтованим, з огляду на передбачені частиною 1 статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" повноваження позивача на примусове видворення та обставини, встановлені в ході судового розгляду, які свідчать про наявні обгрунтовані підстави вважати, що іноземець буде ухилятися від виконання такого рішення.

На підтвердження своєї позиції колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28.11.2018 року у справі № 752/16392/17.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.09.2018р. по справі № 638/13335/18 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 271, 272, 289, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.09.2018 по справі № 638/13335/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош Я.М. Макаренко