Справа № 404/5226/18
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/5226/18
Номер провадження 2-а/404/663/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

учасники справи:

позивач- Гаєвська А.В.,

відповідач, третя особа-не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за правилами спрощеного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом, яким просить визнати оскаржувані дії відповідача щодо винесення відносно неї постанови протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №152738 від 11 липня 2018 року ; закрити стосовно неї провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.07.2018 року приблизно о 23:45 год. рухалась автомобілем CITROEN BERLINGO, державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Пушкіна, від вулиці Великої Перспективної у напрямку вулиці Вокзальної. На початку вулиці ОСОБА_3, після перетину вулиці Вокзальної в районі повороту на вулицю Тореза автомобіль патрульної поліції, що рухався позаду неї, подав звуковий сигнал, який повідомив про порушення нею правил дорожнього руху України, а саме не увімкнула світловий покажчик повороту при зміні напрямку руху. Однак, весь час рухалась прямо вулицею Пушкіна від її початку і до закінчення, коли вулиця Пушкіна закінчилась Т-подібним перехрестям, увімкнула світловий покажчик повороту відповідного напрямку, повертаючи наліво. У відповідь на її пояснення поліцейський стверджував, що мала б увімкнути світловий покажчик повороту, оскільки закінчила рух головною дорогою та почала рухатись другорядною, що ніби-то така дія прирівнюється до зміни напрямку. Вважає, що в її діях немає вини ні в формі умислу, ні в формі необережності, відсутній склад адміністративного правопорушення, не порушувала прав інших осіб, не перешкоджала руху інших транспортних засобів, не створювала аварійної обстановки.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про скасування постанови. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 серпня 2018 року адміністративний позов залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків, які позивач усунула.

Відповідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 вересня 2018 року поновлено строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11 липня 2018 року серії ВР №152738; прийнято позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження. Призначено судове засідання, з викликом сторін.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити повністю, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві. Крім того, подала відповідь на відзив, згідно якої, вважає, що відповідачем не надано жодного доказу здійснення нею дій, зазначених у пункті 9.2б ПДР України, що має супроводжуватись світловим покажчиком повороту.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належно, через канцелярію суду, надав відео-фіксацію на носії інформації DVD-R диск та відзив на позов, згідно якого вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити. Вважає свої дії законними та такими, що вчиненні у межах правового поля. Дійсно, 11.07.2018 року о 23 год. 45 хв. при здійсненні патрулювання екіпажем ним та його напарником в м. Кропивницькому по вул. Пушкіна, 41/5 було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме гр. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Citroen Berlingo, д.н.з ВА 2232 АХ не ввімкнула відповідний покажчик повороту при зміні напрямку руху, чим порушила п. 9.2 б Правил дорожнього руху України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідає всім вимогам закону, її суть обставинам правопорушення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача повідомлялась належно, письмових пояснень не подали.

Заслухавши виступ позивача, дослідивши матеріали , в тому числі оглянувши відео-фіксацію на носії інформації DVD-R диск, яка була надана стороною відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково , з наступного.

Судом встановлено, що 11 липня 2018 року о 23 год. 45 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Citroen Berlingo,д.н.з ВА 2232 АХ в м. Кропивницькому вул. Пушкіна, 41/5 не ввімкнула відповідний покажчик повороту при зміні напрямку руху, чим порушила п. 9.2 б ПДР України.

По факту вчинення правопорушення 11 липня 2018 року поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_2 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №152738, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення -штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП (а.с.4,7).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 9.2 б Правил, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Сигнали покажчиками повороту обов'язково мають подаватися завчасно і незалежно від місця виконання маневру (дорога, дворові території), наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру. Починаючи рух від-правого краю проїзної частини, необхідно подати сигнал лівого повороту, а від лівого - відповідно правого. Сигнал лівого повороту подається також перед перестроюванням на ліву смугу, поворотом ліворуч, розворотом, початком обгону. Сигнал правого повороту подається перед початком руху від лівого краю проїзної частини, зупинкою біля правого краю проїзної частини, поворотом або перестроюванням праворуч, а також перед перестроюванням під час завершення виконання обгону.

У відповідності до п.п.9.4 абз.1 ПДР України, сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

При цьому, виходячи з аналізу положень ПДР України під зміною напрямку руху (зокрема поворотом) розуміється не будь-який фізичний (у просторі) напрямок руху транспортного засобу, а напрямок, визначений згідно з цими Правилами - рух головною чи другорядною дорогою, пішохідним переходом, велосипедною доріжкою тощо. Допоміжною ознакою напрямку руху виступає індивідуальна назва, нумерація, шосе, автодорога, тощо.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, в тому числі в населеному пункті, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, і обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).

У відповідності до п. d) ст. 1 Міжнародної Конвенції «Про дорожній рух» від 08 листопада 1968 року, термін «дорога» означає всю смугу відводу будь-якої дороги чи вулиці відкритої для руху.

Відповідно до ПДР, термін «головна дорога» це дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22 , 1.23.1 , 1.23.2 , 1.23.3 , 1.23.4 , 2.3 . Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної.

Дорожній знак 7.8 згідно правил дорожнього руху вказує на напрямок головної дороги, а на перехресті такий знак застосовується із знаками 2.1-2.3 і вказує на напрямок головної дороги на перехресті.

За приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП України, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 1 ст. 121 КУпАП .

Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Так, з наданого запису на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого правопорушення , суд зазначає, що зафіксовані на відеозаписі обставини подій ( файл перший) , кваліфіковані відповідачем як адміністративне правопорушення , свідчать , що позивачка рухалася по вулиці Пушкіна, що в місті Кропивницькому у напрямку вулиці Вокзальної. При цьому, на перехресті вулиць Пушкіна та Тобілевича, головна дорога змінила напрямок на вулицю Тобілевича вліво , а водій продовжила рухатися по вулиці Пушкіна , напрямок руху не змінювала , перестроювання, поворот чи розворот не здійснювала, що свідчить про відсутність обовязку, передбаченого п.9.2 б ПДР України , а саме подання сигналу світловим показчиком повороту відповідного напрямку. На вулицю Тобілевича вправо також не звертала. Тобто, ділянка дороги , якщо водій продовжує рухатися по вулиці Пушкіна і не повертає вліво чи вправо на вулицю Тобілевича, не зобовязує їх включати світлові покажчики поворотів при проїзді даного перехрестя.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, зокрема, скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справу про адміністративне правопорушення, як і передбачають приписи ст. 286 КАС України.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій інспектора , то суд зазначає, що ці дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають. У зв'язку з чим, в частині визнання протиправними дій відповідача слід відмовити.

Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 152738 від 11 липня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

У задоволенні вимоги про визнання протиправними оскаржуваних дій інспектора щодо винесення постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

відповідач: поліцейський роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22 б, м. Кропивницький; третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -Управління патрульної поліції у Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22 б, м. Кропивницький.

Повне судове рішення складено 20.12.2018 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда