Справа № 126/2708/18
Суддя: Губко В. І.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2708/18

Провадження № 2-а/126/61/2018

"04" грудня 2018 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови та визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до інспектора ПП управління ПП у Вінницькій області ОСОБА_2

Позов мотивовано тим, що 29.09.2018 року приблизно о 17 годині позивач рухався в м.Вінниця по проспекті Юності в напрямку від вул.Келецької до вул. Пирогова. Підїжджаючи до перехрестя проспекту Юності та вул. ОСОБА_3, на регульованому перехресті із зустрічного напрямку, він помітив патрульний автомобіль, який пропускав транспортні засоби (що рухались йому на зустріч) для того, щоб виконати поворот ліворуч. Наблизившись безпосередньо до перехрестя ОСОБА_1 помітив, що світлофор змінив сигнал на мигаючий зелений. Враховуючи погодні умови, а саме -наявність опадів у вигляді дощу, щоб уникнути екстреного гальмування, він прийняв рішення продовжити рух через перехрестя.

Проїхавши перехрестя, в дзеркало заднього виду позивач побачив, що патрульний автомобіль здійснив розворот та рухаючись за ним ввімкнув проблискові маячки синьо-червоного кольору. ОСОБА_1 виконав вимогу патрульних та зупинив авто біля правого краю проїжджої частини. До нього підійшов інспектор Сковира П.М. та повідомив, що ОСОБА_1 начебто, порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив проїзд перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора. Як доказ правопорушення він надав пристрій схожий на нагрудну камеру поліцейського. Також, інспектор повідомив, що світлофори на перехресті в напрямку, яким рухався ОСОБА_1 та в напрямку, яким рухались поліцейські, працюють в синхронному режимі. Проте, дана інформація не відповідає дійсності. Коли світлофор, сигналами якого керувався позивач переключився в режим мигаючого зеленого, на світлофорі який регулював перехрестя для зустрічного потоку транспорту (з напрямку, в якому рухались патрульні) вже горів червоний заборонний сигнал світлофора. Тобто світлофори працювали не в синхронному режимі. Враховуючи дані обставини, інспектори не могли бачити сигналу світлофора, яким керувався ОСОБА_1 при проїзді перехрестя.

На пристрої, який предявив інспектор як, начебто, відеофіксацію порушення, не можливо було щось розгледіти, так як він мав дуже малий екран. Після цього інспектором Сковирою П.М. було запропоновано позивачу перенести розгляд справи, в разі якщо він подасть відповідне клопотання, для того, щоб дослідити відеодоказ на великому екрані, після чого позивач повідомив інспектора Сковиру П.М., що буде заявляти відповідне клопотання. Проте інспектор Сковира П.М., проігнорувавши його право на заявлення клопотань відповідно до ст.268 КУпАП, пішов до патрульного автомобіля.

Через деякий час до позивача підійшов вже інший патрульний ОСОБА_2 та почав зачитувати ОСОБА_1 права, після чого запитав чи вони йому зрозумілі. Позивач відповів ствердно та заявив інспектору Трачуку Б.О. про те, що бажає заявити клопотання, на що інспектор погодився та пішов до патрульного автомобіля.

Через деякий час інспектор Трачук Б.О. підійшов до авто позивача вже з винесеною постановою. На зауваження позивача про порушення його прав, зокрема, права заявляти клопотання про перенесення розгляду справи та про долучення до розгляду справи адвоката, інспектор Трачук Б.О. повідомив, що відхиляє його клопотання. На підтвердження викладених фактів ОСОБА_1 надав суду матеріали відеофіксації, яку здійснював на свій мобільний телефон.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримав.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що 29.09.2018 року поліцейським роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_2 було помічено автомобіль "OPEL", водій якого здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив п. 8.7.3 "е" ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. У визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП. Таким чином, на думку представника відповідача, інспектор мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, відповідно до частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини другої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до частини третьої статті 283 Кодексу України про адміністративні постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «ОСОБА_3 положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно- територіальним устроєм України».

Ч.3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч.3 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.276 вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з'ясувати, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об'єктивне та обгрунтоване рішення з адміністративної справи.

Як вбачається із постанови серії ЕАВ №631719 від 29.09.2018 року, 29.09.2018 року о 17 год 08 хв в м. Вінниця на проспекті Юності ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. (е) ПДР - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняючі рух.

Як зазначено в позові ОСОБА_1 29.09.2018 року, переїжджаючи перехрестя, Правил дорожнього руху не порушував, проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора не здійснював.

Належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення матеріали справи не містять. Натомість, долучених позивачем матеріалів відео-фіксації встановлено, що при винесені постанови відповідач, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, не вжив належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, відповідачем не з'ясовано, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні. Всупереч вимогам вказаних вище правових норм, відповідач при винесенні постанови неповно з'ясував всі фактичні обставини справи, не навів доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не дав оцінки його поясненням. Позивача фактично було позбавлено передбаченого ч.1 ст. 268 КУпАП права на захист, в зв'язку з чим, постанова серії ЕАВ №631719 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 122, ст. 247, ст. 251, ст. 268, ст. 280, ст. 283, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови та визнання дій протиправними - задоволити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 631719 від 29.09.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя В. І. Губко