Справа № 821/493/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/493/18

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

при секретарі Іщенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року (м. Херсон, дата складання повного тексту рішення - 31.05.2018р.) по справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченка» до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

13.03.2018 року СТОВ «ім. Шевченка» звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.01.2018 року:

- №, яким збільшено податок з доходів фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку інших ніж заробітна плата в розмірі 28614,32 грн. і нарахована штрафна (фінансова) санкція в розмірі 21460,74 грн.;

- №, яким збільшено податкове зобов'язання з військового збору в розмірі 2384,53 грн. і нарахована штрафна (фінансова) санкція в розмірі 596,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення податкового органу є неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на необґрунтованих та помилкових висновках перевірки.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року адміністративний позов СТОВ «ім. Шевченка» задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.01.2018 року №, яким збільшено податок з доходів фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку інших ніж заробітна плата в розмірі 28614,32 грн. та нарахована штрафна (фінансова) санкція в розмірі 21460,74 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.01.2018 року №, яким збільшено податкове зобов'язання з військового збору в розмірі 2384,53 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 596,13 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 02.07.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони з невідомих причин не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судами обох інстанцій встановлені наступні обставини справи.

В січні 2018р. працівниками ГУ ДФС у Херсонській області проведено документальну планову виїзну перевірку СТОВ «ім. Шевченка» з питань дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2016р. по 30.09.2017р., за результатами якої складено акт від 02.01.2018 року №1/21-22-13-06/03784893.

Так, цією перевіркою встановлено, що товариство здійснює діяльність у сфері сільського господарства, зокрема, вирощування зернових, бобових та насіння олійних культур, на орендованих у громадян земельних частках (паях). Загальна площа орендованих земельних ділянок складає 485,4584 га., в тому числі у громадян (98) осіб площею 462,4684 га. Розмір орендної плати за використання земельних часток (паїв) становить не менше 3% нормативної грошової оцінки земельної частки (паю).

В акті перевірки також зазначено, що у перевіряємому періоді СТОВ «ім. Шевченка» податок на доходи з фізичних осіб нараховувався на орендну плату, розмір якої було занижено внаслідок не застосування в 2016 році коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель 1,2 та без врахування коефіцієнту змін у рентному доході 1,756, передбачений постановами КМУ від 31.10.2011р. №1185 «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення на населених пунктів» та №213 від 23.03.1995р. «Про Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», що призвело до заниження нарахованої суми орендної плати.

Також в акті зазначено, що позивачем нараховано орендну плату за загальну площу земельної ділянки 462,8368 га за даними платника загальна сума орендної плати у 2016 році склала 344483,5 грн., утримано ПДФО 62007,3 грн., за даними перевірки належить до нарахування загальна сума орендної плати у 2016 році 503451,94 грн., ПДФО 90621,35 грн., відхилення складає по орендній платі 158968,44 грн. та ПДФО 28614,32 грн.

Крім того, у висновку цього акту перевірки вказано, що перевіркою встановлено порушення: неповне відображення виплачених доходів громадянам протягом 2016 р.: пп.168.1.1. п.168.1 ст.168 та пп.170.1.1 п.170.1 ст.170 Податкового кодексу України, з урахуванням ст.1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 р. №92/2002, в результаті чого занижено зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 28614,32 грн., у тому числі за 2016 рік - 28614,32 грн., та військового збору за 2016рік на суму 2384,53 грн.

За результатами вказаної перевірки уповноваженою особою ГУ ДФС у Херсонській області винесено податкові повідомлення-рішення від 29.01.2018 року: 1) № - про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за податковим зобов'язанням на суму 28614,32 грн. та за штрафними санкціями - 1460,74 грн.; 2) № - про збільшення грошового зобов'язання з військового збору за податковими зобов'язаннями на суму - 2384,53 грн. та за штрафними санкціями - 596,13 грн.

Не погодившись з такими діями та спірними рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірних рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Згідно з п.164.1 ст.164 ПК України, базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Як видно зі змісту ст.164 ПК України, до складу загального місячного оподатковуваного доходу включається дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п.170.1 ст.170 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.п.271.1.1 п.170.1 ст.170 ПК України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановленого законодавством з питань оренди землі.

А згідно із пп.271.1.1 п.271.1 ст.271 ПК України, базою оподаткування земельним податком - є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII Кодексу.

Пунктом 289.1 ст.289 ПКУ передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, що передбачено абз.3 п.289.2 ст.289 ПК України.

У відповідності до приписів ст.21 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року №161-XIV, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються угодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Одночасно, слід зазначити, що статтею 1 Указу Президента України «Про даткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002р. №92/2002 визначено, що одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки є забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

На виконання ст.6 Указу Президента України від 10.11.1994р. №666 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» Кабінет Міністрів України своєю Постановою від 23.03.1995р. №213 затвердив «Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів».

Так, у відповідності до п.1 зазначеної Методики №213, нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Згідно з п.2-1 цієї Методики №213, дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Як передбачено ч.2 п.5 Методики №213, для врахування змін у рентному доході, який створюється при виробництві зернових культур, до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 01.07.1995 р. (з урахуванням індексації), застосовується коефіцієнт 1,756.

Причому, слід вказати, що зазначена вище редакція Методики №213 діяла включно до 28.02.2017р., коли до неї були внесені зміни Постановою КМУ від 16.11.2016 р. № 831.

Так, як вбачається зі змісту листа Держгеокадастру України, адресованого ДФС України від 12.01.2017р. № 5-28-0-22-442/2-17 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель» коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: за 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,2.

Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь за 2016 рік становить 1,0.

Отже, враховуючи зазначені вище норми діючого у цій сфері законодавства, судова колегія приходить до висновку, що для визначення розміру орендної плати у 2016 році необхідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 1995 рік застосувати коефіцієнти індексації за відповідний період та коефіцієнт змін у рентному доході 1,756.

Крім того, державним органом, який має право надавати офіційну інформацію про нормативної грошової оцінки земельної ділянки є Держгеокадастр України та його територіальні органи.

Як вбачається з листа відділу Держгекадастру у Нововоронцовському районі Херсонської області від 14.01.2016р. №99-2116-99.2-26/2-16, нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Херсонській області станом на 01.01.2016р. становить 34698,86 грн.

Разом з тим, як встановлено судами обох інстанцій, при визначенні розміру орендної плати позивача даний розрахунок не застосовувався, а як вбачається з наявного в матеріалах справи застосованого податковим органом до позивача розрахунку (додаток 3 до Акту перевірки), податковий орган до нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2011р., виданої Держкомземом у Нововоронцовському районі застосовував коефіцієнти індексації 1,249 за 2014 рік, 1,2 за 2015 рік та коефіцієнт змін у рентному доході 1,756.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що податковий орган залишив поза увагою, що коефіцієнт змін у рентному доході 1,756 застосовується один раз до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, станом на 1995 рік та не може застосовуватись повторно, оскільки він уже міститься в нормативній грошовій оцінці станом на 01.01.2011р., виданої Держкомземом у Нововоронцовському районі, так як остання розрахована відповідно до Методики №213 і має містити коефіцієнт змін у рентному доході 1,756.

Так, з розрахунку визначення орендної плати (додаток 3 до акту перевірки) судом вбачається відмінність у розрахованій самим податковим органом нормативній грошовій оцінці землі від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Херсонській області станом на 01.01.2016 р., визначеної у листі відділу Держгекадастру у Нововоронцовському районі Херсонської області від 14.01.2016р. № 99-2116-99.2-26/2-16.

А саме, як встановлено судами обох інстанцій, податковий орган по кожному з орендодавців (у відповідності з площею земельної ділянки) орендодавцю ОСОБА_1. за земельну ділянку площею 7,6 га не врахував інформацію офіційного органу Держгекадастру у Нововоронцовському районі Херсонської області, відповідно до якої, одиниця площі ріллі по Херсонській області станом на 01.01.2016 року становить 34698,86 грн., що при розрахунку встановлює нижчу орендну плату ніж встановлено податковим органом.

Таким чином, колегія суддів, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку, що відповідачем, в даному випадку, було помилково розраховано орендну плату як базу оподаткування податком із доходів фізичних осіб, що мало наслідком неправильне визначення суми податку та, в свою чергу, в результаті чого було неправильно нараховано і військовий збір.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 10.12.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук