Справа № 821/616/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 р.м. ОдесаСправа № 821/616/18

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Пятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стафф-Сервіс» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стафф-Сервіс» до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стафф-Сервіс» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Херсонській області по умисному спотворенню результатів заходів державного нагляду (контролю) та внесенню до офіційних документів завідомо недостовірних відомостей; зобов'язати Головне управління Держпраці у Херсонській області утриматися від внесення до офіційних документів завідомо недостовірних відомостей та протидії законній господарській діяльності ТОВ «Стафф-Сервіс».

В обґрунтування позову зазначено, що протягом березня 2018 року декількох клієнтів товариства, які є замовниками послуг аутстаффінгу, в рамках інспекційних відвідувань було перевірено посадовими особами відповідача на предмет додержання законодавства про працю та виявлення неоформлених трудових відносин. Під час проведення інспекційних відвідувань контрагентами позивача повідомлено посадовим особам, що персонал передавався в найм від ТОВ «Стафф-Сервіс» на підставі договорів аутстаффінгу. В своїй діяльності позивач використовує значну кількість персоналу, наданого в найм від інших роботодавців, зокрема нерезидента ТОВ «ОСОБА_1 ЛТД» за типовими договорами аутстаффінгу. Проте в жодному з документів, які складались представниками відповідача за результатами інспекційних відвідувань не вказано про наявність укладеного договору аутстаффінгу, не зважаючи на надання копій таких договорів на адресу відповідача. Позивач вважає, що результати державного нагляду (контролю) були спотворені, а до офіційних документів внесені завідомо неправдиві відомості. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для прийняття рішення про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Стафф-Сервіс», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення судових повісток, однак в судове засідання вони не зявились, поважність своєї неявки суду не повідомили, в апеляційній скарзі апелянт зазначив про розгляд справи за його відсутності, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 26.03.2018 року на підставі службового посвідчення №504, відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п.1,31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (затверджений постановою КМ України №295 від 26 квітня 2017 року) інспектором праці проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за фактичною адресою: м. Херсон, вул. Комкова, 87, кафе «Пікнік», за результатами якого складено акт №21-01-282/0561.

В ході інспектування виявлено порушення ч.3 ст.24 КЗпП України, ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці». Порушеннями є не укладення трудового договору з працівниками та не повідомлення органів ДФС про прийняття працівників, відсутність наказу чи розпорядження про прийняття працівників на роботу, а також відсутній облік виконуваної працівниками роботи та відсутній бухгалтерський облік витрат на оплату праці.

19.03.2018 року на підставі службового посвідчення №509, відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (затверджений постановою КМ України №295 від 26 квітня 2017 року) інспектором праці проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за фактичною адресою: м. Херсон, вул. Фонтанна,7, цех по виробництву памятників, за результатами якого складено акт №21-01-282/049.

В ході інспектування виявлено порушення ч.ч.1,3 ст.24 КЗпП України, ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці». Порушеннями є не укладення трудового договору з працівниками та не повідомлення органів ДФС про прийняття працівників, відсутність наказу чи розпорядження про прийняття працівників на роботу, а також відсутній облік виконуваної працівниками роботи та відсутній бухгалтерський облік витрат на оплату праці.

26.03.2018 року на підставі службового посвідчення №504, відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п.19,31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (затверджений постановою КМ України №295 від 26 квітня 2017 року) інспектором праці проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за фактичною адресою: м. Херсон, вул. Комкова, 87, кафе «Пікнік», за результатами якого складено акт №21-01-229/057.

В ході інспектування виявлено порушення ч.1 ст.24 КЗпП України, ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці». Порушеннями є не укладення трудового договору з працівниками, відсутність наказу чи розпорядження про прийняття працівників на роботу, а також відсутній облік виконуваної працівниками роботи та відсутній бухгалтерський облік витрат на оплату праці.

19.03.2018 року інспекторами праці ОСОБА_5 та ОСОБА_6, службові посвідчення №№503,327, відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (затверджений постановою КМ України №295 від 26 квітня 2017 року) складено вимогу про надання/поновлення документів стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, адреса здійснення господарської діяльності: м. Херсон, вул. Перекопська, 158-А, кафе «Зефір». Зазначеною вимогою у фізичної особи-підприємця в строк до 10 год. 00 хв. 02 квітня 2018 року витребувано: свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця; штатні розписи або накази про затвердження посадових окладів (тарифних ставок) за 2017-2018 роки; накази про прийом на роботу працівників, звільнення, відпустки, суміщення професій, посадові інструкції за 2017-2018 роки;повідомлення про прийняття працівників на роботу за 2017-2018 роки (постанова КМ України №413 від 17.06.2015 року); табелі обліку використання робочого часу працівників за 2017-2018 роки; відомості про нарахування і виплату заробітної плати працівникам за 2017-2018 роки; графіки змінності працівників за 2017-2018 роки; особові картки працівників форми П-2 за 2017-2018 роки; правила внутрішнього трудового розпорядку.

Також посадовими особами складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №21-01-267/047 від 19.03.2018 року.

Разом з цим, судом встановлено, що додатковою угодою №1 від 28.02.2018 року до договору аутстаффінгу від 01.02.2018 року, укладеною між ТОВ «Стафф-Сервіс» та ФОП ОСОБА_7, розірвано договір аутстаффінгу з 01.03.2018 року. Тобто, на момент проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_7 не мав правовідносин з ТОВ «Стафф-Сервіс» в галузі аутстаффінгу.

Також, 20.03.2018 року інспекторами праці ОСОБА_5 та ОСОБА_6, службові посвідчення №№503,327, відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (затверджений постановою КМ України №295 від 26 квітня 2017 року) складено вимогу про надання/поновлення документів стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, адреса здійснення господарської діяльності: м. Херсон, вул. Перекопська, 158-А, кафе «Зефір». Зазначеною вимогою у фізичної особи-підприємця в строк до 10 год. 00 хв. 02 квітня 2018 року витребувано: свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця; штатні розписи або накази про затвердження посадових окладів (тарифних ставок) за 2017-2018 роки; накази про прийом на роботу працівників, звільнення, відпустки, суміщення професій, посадові інструкції за 2017-2018 роки;повідомлення про прийняття працівників на роботу за 2017-2018 роки (постанова КМ України №413 від 17.06.2015 року); табелі обліку використання робочого часу працівників за 2017-2018 роки; відомості про нарахування і виплату заробітної плати працівникам за 2017-2018 роки; графіки змінності працівників за 2017-2018 роки; особові картки працівників форми П-2 за 2017-2018 роки; правила внутрішнього трудового розпорядку.

Також посадовими особами складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №21-01-268/047 від 20.03.2018 року.

ФОП ОСОБА_8 в запереченні на акт про неможливість проведення інспекційного відвідування зазначено про використання в своїй господарській діяльності персоналу, який надано в найм ТОВ «Стафф-Сервіс».

При цьому, судом встановлено, що інспекційних відвідувань позивача посадові особи відповідача не проводили та жодних актів індивідуальної дії стосовно товариства не складали.

Водночас, на думку позивача, такими діями представники відповідача порушили права та інтереси ТОВ «Стафф-Сервіс», оскільки всі перелічені фізичні особи-підприємці є клієнтами позивача та використовують найманих працівників, яких їм надає позивач в якості посередника по працевлаштуванню робочого персоналу, у звязку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Водночас, оскільки відповідачем не приймалось будь-яких рішень та не вчинялись будь-які дії по відношенню позивача, у тому числі під час чи за результатом інспекційних відвідувань, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Зазначені положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із приписами ч. 2 ст. 55 Конституції України, згідно яких кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Разом з цим, слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю.

Основною метою державного нагляду є виявлення порушень та недоліків під час здійснення виконавчими органами міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та центральними органами виконавчої влади повноважень, визначених відповідно частиною третьою статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та частиною другою статті 259 Кодексу законів про працю України (п.2 Порядку).

Посадові особи об'єкта нагляду мають право: 1) перевіряти в уповноваженої посадової особи наявність службового посвідчення; 2) не допускати уповноважену посадову особу до проведення виїзної перевірки у разі відсутності службового посвідчення; 3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до висновку та/або вимоги; 4) вимагати від уповноваженої посадової особи внесення запису про проведення виїзної перевірки до відповідного журналу перевірок (за його наявності) (п.13 Порядку).

Якщо керівник об'єкта нагляду або уповноважена ним посадова особа не погоджується з викладеною у висновку інформацією, керівник об'єкта нагляду або уповноважена ним посадова особа підписує висновок із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною.

Об'єкт нагляду може подати зауваження не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дати підписання висновку. Рішення про результати розгляду поданих зауважень надається уповноваженою посадовою особою не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дати їх надходження (п.18 Порядку).

Вимога або висновок уповноваженої посадової особи можуть бути оскаржені в 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці.

У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці.

Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання вимоги.

Скарга розглядається у 30-денний строк з дати її надходження, якщо інше не встановлено законом.

За результатами розгляду скарг висновок та/або вимога можуть бути скасовані повністю або в окремій частині (п.23 Порядку).

Таким чином, субєкт господарювання має певний комплекс прав, які дають йому можливість захистити свої права та інтереси під час проведення перевірки, а також дають можливість оскаржити результати перевірки.

Водночас, порушення вищенаведеними субєктами господарювання вимог законодавства не тягнуть за собою відповідальності для ТОВ «Стафф-Сервіс», висновки актів інспекційного відвідування цих субєктів не мають впливу на права та обовязки позивача.

Крім того, що жодних актів індивідуальної дії стосовно позивача посадові особи відповідача не складали, не вчиняли і жодних дій по відношенню позивача під час виконання своїх владних управлінських функцій.

При цьому, субєкти господарювання, щодо яких проведено інспекційні відвідування, на законодавчому рівні мають можливість самостійно оскаржити висновки таких відвідувань (їх результати) до керівника або заступника керівника Держпраці або в судовому порядку.

За таких обставин, оскільки оскаржені за цим позовом дії субєкта владних повноважень не вчинялись у відношенні позивача, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість адміністративного позову про порушення його прав та інтересів в результаті інспекційних відвідувань посадових осіб відповідача (їх висновків) і відсутність підстав для його задоволення.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стафф-Сервіс» залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 28.12.2018 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1