Справа № 0340/1325/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2364/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 0340/1325/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Костюкевич С.Ф. в м. Луцьку Волинської області 07.09.2018 року, згідно з протоколом судового засідання 11:57 год., повний текст складено 12.09.2018), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 вкладником ПАТ «Західінкомбанк» та зобов'язання включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» та виплатити кошти по вкладу ОСОБА_1.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач, який покликаючись на те, що вказана ухвала є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, визначальною датою відліку строку звернення до суду слід вважати відповідь відповідача на колективну скаргу про повернення вкладів від 20.06.2017 року.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Апеляційним судом встановлено, що з даним позовом позивач звернувся до суду 09.07.2018 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.07.2014 року № 433 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23.07.2014 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію цього банку Яремчишина І.Б. строком на 1 рік з 23.07.2014 року до 23.07.2015 року включно. Рішенням дирекції Фонду від 10.07.2015 року № 22 Яремчишина І.Б. було відсторонено від виконання обов'язків Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» та призначено Уповноваженою особою ОСОБА_2

В газеті «Голос України» №142 (5892) від 29.07.2014 року було опубліковано оголошення про відшкодування коштів вкладникам і прийняття вимог кредиторів ПАТ «Західінкомбанк».

З огляду на вищевикладене, датою, коли ОСОБА_4 повинен був дізнатися про порушення своїх прав, є 29.07.2014 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що про порушення своїх прав уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» ОСОБА_2, а саме невключення його до переліку вкладників першої черги, що мають право на відшкодування коштів за вкладами, та як наслідок, не проведення виплати гарантованої суми відшкодування, позивачу стало відомо у липні 2014 року, після зустрічі із уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк», під час якої він дізнався, що є вкладником КС «Вклад», а не ПАТ «Західінкомбанк».

Крім того, позивач разом з іншими вкладниками ПАТ «Західінкомбанк» звертався до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) щодо врегулювання відносин з ПАТ «Західінкомбанк» та Кредитною спілкою «Вклад», про що свідчить лист Нацкомфінпослуг про розгляд колективної скарги від 21.10.2014 № 11168/15-12.

Апеляційним судом з матеріалів справи встановлено, що позивач звертався до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою про включення його до переліку вкладників ПАТ «Західінкомбанк» та відшкодування коштів за вкладом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.04.2015 року № 161/1266/15-ц було відмовлено у задоволені позовних вимог про припинення правовідносин з КС «Вклад», визнання вкладником та зобов'язання ПАТ «Західінкомбанк» включити у перелік вкладників банку і повернути депозитний вклад з процентним нарахуваннями.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 21.05.2015 року рішення Луцького міськрайонного суду від 02.04.2015 року у справі № 161/1266/15-ц було скасовано в частині відмови у визнанні вкладником та зобов'язання ПАТ «Західінкомбанк» включити у список вкладників банку і повернути депозитний вклад з процентними нарахуваннями, в цій частині позов залишено без розгляду, а в частині відмови припинення правових відносин з Кредитною спілкою «Вклад» залишено без змін.

Тобто дане судове рішення є доказом того, що у 2015 року позивачу було достеменно відомо про не включення його до переліку вкладників ПАТ «Західінкомбанк».

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені позивачем та його представником обставини не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки особа має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку, в тому числі з дотриманням строку звернення до адміністративного суду, а саме по собі звернення до правоохоронних органів, Нацкомфінпослуг не є підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду, та не позбавляло позивача одночасно скористатися своїм правом на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд приходить до переконання про те, що суд першої інстанції правомірно залишив адміністративний позов без розгляду, а тому рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає.

Згідно частини 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд).

Зокрема, Суд неодноразово зазначав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року (пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (рішення у справі «Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, пп. 51-52; і у справі «Толстой Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, пп. 62-67).

Таким чином, практика Суду також свідчить про необхідність врахування законодавчо встановлених національним законодавством обмежень щодо строків звернення до суду.

Згідно частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 0340/1325/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді З. М. Матковська
Н. В. Бруновська
Повний текст складено 22.12.2018