Справа № 363/3990/18
Суддя: Баличева М. Б.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"19" грудня 2018 р. Справа № 363/3990/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Баличевої М.Б., секретаря судового засідання Рибки І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Києві ОДП 8 роти 4 батальйону 1 підрозділу ЗОПБ старшого лейтенанта поліції Загребельного Андрія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови серія АР № 262151 від 24.09.2018 року по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом інспектора УПП у м. Києві ОДП 8 роти 4 батальйону 1 підрозділу ЗОПБ старшого лейтенанта поліції Загребельного Андрія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови серія АР № 262151 від 24.09.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати дії інспектора УПП у м. Києві ОДП 8 роти 4 батальйону 1 підрозділу ЗОПБ старшого лейтенанта поліції Загребельного Андрія Анатолійовича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляд штрафу у розмірі 425 гривень - протиправними; скасувати постанову серія АР № 262151 від 24.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 425 гривень; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.09.2018 року приблизно о 09.00 годині позивач разом із своєю дружиною ОСОБА_3 рухались на автомобілі ФОРД Сіерра д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Вишгородська в м. Києві та були зупинені старшим лейтенантом поліції Трофимчуком М.П., який ніс патрулювання на даній ділянці дороги, який повідомив, що ОСОБА_1 не увімкнув покажчик повороту та не пристебнутий паском безпеки, а тому він попросив пред'явити позивача документи передбачені п. 2.4 ПДР України, для складання постанови. Після цього, ОСОБА_1 повідомив працівника поліції, що він не скоював даних правопорушень і поросив працівника поліції пред'явити докази його правопорушень, на що працівник поліції повідомив, що йому достатньо власного переконання, а якщо треба то його напарники напишуть рапорти для складання на ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та повідомив, що у разі незгоди позивача з вказаною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, то він має право оскаржити ї в суді, також про те, що він має право ознайомитися в управлінні поліції з доказами свого порушення по письмовому запиту. Після цього, позивача було звинувачено, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, в результаті чого позивач проходив огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного приладу ДРАГЕР. Потім автомобіль ОСОБА_1 був евакуйований. Поліцейським Трофимчуком М.П. було вручено позивачу повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції, до приміщення адмін. Практики по вул. Народного Ополчення, 9 в м. Києві де інспектор Загребельний А.А. виніс оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв'язку із відсутністю полісу обов'язкового страхування цивільних осіб. Вважає, що беззаконні дії поліцейського порушили права позивача, а дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду письмові пояснення по справі в яких у задоволенні адміністративного позову просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 262151 від 24 вересня 2018 року до позивача було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та порушення п. 2.1 г ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 г ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

Позивач оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що постанова винесена відносно нього з порушенням вимог ст. ст. 268, 280 КУпАП.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 257 цього Кодексу протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема, процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 даного Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 КпАП України.

У частині першій статті 277 даного Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КпАП України щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КпАП України).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, поняття «суду», яке застосовується у Конвенції, не обмежується виключно органами судової влади, а поширюється й на інші державні органи, уповноважені вирішувати питання про притягнення особи до юридичної відповідальності. Так зокрема, орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії), § 36).

Отже, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття об'єктивного і справедливого рішення (вчинення дії), зокрема, з порушенням права позивача у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, зокрема права давати пояснення, які мають бути враховані при розгляді справи про адміністративне правопорушення та при винесені оспорюваної постанови.

Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не з'явився в судове засідання, лише надав письмові пояснення по справі та долучив диск, який був досліджений судом, однак з нього не вбачається про порушення позивачем п. 2.1 г ПДР України та доказів щодо правомірності винесеної ним постанови серія АР № 262151 від 24.09.2018 року.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Згідно з п. 3 зазначеної Інструкції протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

При цьому, у відповідності до п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідачем не надано жодних доказів на спростування тверджень позивача, та доказів як самої події адміністративного правопорушення, так і наявності у діях позивача вини.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 6,7,8,9,72,73,77,79,243-246,251,255, 286 КАС України, ст. 55 Конституції України, ст. ст.122 ч. 5, 251, 258, 280 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Києві ОДП 8 роти 4 батальйону 1 підрозділу ЗОПБ старшого лейтенанта поліції Загребельного Андрія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови серія АР № 262151 від 24.09.2018 року по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора УПП у м. Києві ОДП 8 роти 4 батальйону 1 підрозділу ЗОПБ старшого лейтенанта поліції Загребельного Андрія Анатолійовича серії АР № 262151 про адміністративне правопорушення від 24.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення від 24.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Вишгородський районний суд Київської області.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.Б. Баличева