Справа № 202/6197/18
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/6197/18
Провадження № 2-а/202/98/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 грудня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі Розсохи І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_2, третя особа - Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом до відповідача, указуючи, що 18.09.2018 року інспектором роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 відносно нього винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 881168 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що він 18.09.2018 року, о 01 годині 00 хвилин, по вулиці Хабарівській, 56 в місті Дніпрі керував транспортним засобом «Zongshen», державний номер НОМЕР_1, без водійського посвідчення відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 126 КУпАП.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказав, що 18.09.2018 року він знаходився на вулиці Хабарівській в місті Дніпрі разом зі своїм товаришем та допомагав його полагодити мотоцикл. Мотоциклом він не керував та останній був на той момент несправним. В цей час до них підїхав патрульний автомобіль та з нього вийшли два поліцейські, які, не представившись, почали вимагати у нього документи та комусь телефонувати. Після чого поліцейські сіли до патрульного автомобіля та почали заповнювати постанову. Через деякий час, вийшовши з автомобіля, нічого не розяснюючи, вимагали від нього підписати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Він відмовився підписувати вказану постанову та попросив пояснити йому, в чому полягає його правопорушення та надати для ознайомлення докази. Поліцейські на його прохання не реагували та через деякий час поїхали. 26.09.2018 року він отримав поштою листа із оскаржуваною постановою. Позивач зазначив, що поліцейські при винесенні оскаржуваної постанови не керувалися жодними доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення, не зясували обставини справи, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний він у його скоєнні. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови поліцейським в порушення статті 268 КУпАП йому, позивачеві, не було надано змоги скористатися правовою допомогою, надати пояснення, докази, заявити клопотання. Натомість, відповідач, не зясувавши обставин справи, не обєктивно та бездоказово, із грубими процесуальними порушеннями, склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У зв'язку з викладеним, позивач просив суд визнати дії відповідача по складенню оскаржуваної постанови неправомірними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 881168 від 18.09.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду відзив на адміністративний позов, в котрому позовні вимоги не визнав та указав, що ним 18.09.2018 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., в якій зазначено про те, що водій, керував транспортним засобом «Zongshen», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Хабарівській, 56 в місті Дніпрі, без водійського посвідчення відповідної категорії, порушивши вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху. Відповідач зазначив, що відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Так, він, побачивши, що позивач порушує п. 2.3 «г» правил дорожнього руху, а саме керує мотоциклом без мотошолому, зупинив останнього. Відповідач зазначив, що він розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно позивача з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були розяснені його права. Будь-яких клопотань від позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надходило та жодних переконливих доказів своєї невинуватості позивачем надано не було. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП підтверджується, зокрема, показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області ДПП, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, є незацікавленими особами в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення і у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. Стосовно недотримання права позивача на правову допомогу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач зазначив, що оскільки санкція частини 1 статті 126 КУпАП не передбачає позбавлення особи свободи адміністративного арешту, то відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Максименко проти України» обовязкове забезпечення юридичної допомоги не потребується. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя. Крім того, позивач реалізував своє право на оскарження постанови, а подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні дій чи рішень субєкта владних повноважень. Крім того, відповідач зазначив, що оскарженням вказаної постанови у суді позивач намагається уникнути відповідальності за дане правопорушення, оскільки винесена ним постанова є правомірною і законною, а позивачем не надано жодного доказу на підтвердження викладених ним у позовній заяві обставин. У зв'язку з викладеним, відповідач просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову (а.с. 30-31).

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмові пояснення, за змістом аналогічні відзиву відповідача. Просив відмовити позивачеві у задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності (а.с. 21-25).

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що інспектором роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 18.09.2018 року складено постанову серії АР № 881168 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху та відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.8).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 18.09.2018 року, 01 годині 00 хвилин, по вулиці Хабарівській, 56 в місті Дніпрі керував транспортним засобом «Zongshen», державний номер НОМЕР_1, без водійського посвідчення відповідної категорії, порушивши вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку інспектором Пелихом С.Р., як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій, тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України).

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови серії АР № 881168 від 18.09.2018 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови неправомірними задоволенню не підлягають, оскільки частиною 3 статті 286 КАС України визначено перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказаний перелік є вичерпним і не передбачає визнання дій посадової особи щодо складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності незаконними або визнання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності неправомірною, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 73, 242-244, 246 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 881168 від 18.09.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за ч. 1 статті 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 статті 126 КУпАП закрити.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.