Справа № 0640/4290/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Житомир справа № 0640/4290/18

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі: судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним рішення державного виконавця, скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 від 21.08.2018 ВП № 56885266 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. У обґрунтування пред'явлених позовних вимог указує, що винесення постанови про накладення штрафу за невиконання судових рішень у справі № 295/12837/17 після здійснення виконання судового рішення в повному обсязі суперечить змісту ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання у справі на 29.10.2018.

Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в строк, встановлений ухвалою суду, подано до суду відзив на позовну заяву про скасування постанови про накладення штрафу, з проханням у задоволенні позову відмовити. Заперечуючи проти предявлених позовних вимог відповідач стверджує, що державним виконавцем постанову про накладення штрафу від 21.08.2018 винесено у відповідності до вимог чинного законодавства.

29.10.2018 судовий розгляд справи відкладено до 05.11.2018 у зв'язку із клопотанням представника позивача.

У зв'язку з неможливістю вирішення справи в судовому засіданні 05.11.2018, судом оголошено перерву до 08.11.2018.

08.11.2018 до суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. Нове судове засідання в справі призначено на 12.11.2018.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що на виконання судового рішення в справі № 295/12837/17 сума заборгованості за період з 01.01.2018 по 28.02.2018 в розмірі 3237,74 грн виплачена стягувачу - ОСОБА_2 у березні 2018 р., а сума перерахованої пенсії в розмірі 38852,88 грн зарахована на його пенсійний рахунок 14.08.2018. Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 56885266) за виконавчим листом № 295/12837/17 виданим Богунським районним судом м. Житомира 01.03.2018, листом ГУ ПФУ від 15.08.2018 № 10444/04-02 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області повідомлено про виконання судових рішень по справі № 295/12837/17 та закінчення виконавчого провадження згідно ч. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження". Втім, державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу від 21.08.2018, яка суперечить приписам ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив отримання листа боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 15.08.2018 про закінчення виконавчого провадження, з підстав добровільного фактичного виконання рішення суду. Проте, у зв'язку із тим, що зі змісту листа неможливо встановити розмір перерахунку, а також відсутні дані щодо номеру платіжного доручення, яким проведено доплату, на підставі ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу від 21.08.2018, яка є законною та правомірною.

Заслухавши усні пояснення представників сторін, приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 30.07.2018 постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження (ВП 56885266) з виконання виконавчого листа № 295/12837/17 виданого 01.03.2018 Богунським районним судом м. Житомира про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки, виданої ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 85/1264 від 28.04.2017, починаючи з 01.01.2016. Боржника повідомлено про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 15.08.2018 № 10444/04-02 ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про те, що на виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2017 по справі № 295/12837/17 ОСОБА_2 проведено перерахунок та нарахування пенсії на підставі довідки, виданої ліквідаційною комісією УМВС України в Житомирській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 85/1264 від 28.04.2017, починаючи з 01.01.2016. Рішення суду виконано добровільно до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Доплата пенсії за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 зарахована на рахунок пенсіонера.

У зв'язку із добровільним фактичним виконання в повному обсязі судового рішення, боржник просив закінчити виконавче провадження № 56885266 в порядку п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказаний лист отримано відповідачем 20.08.2018.

21 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Зі змісту постанови слідує, що під час її прийняття державний виконавець керувався статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" та посилався на те, що із листа неможливо встановити розмір перерахунку відповідно до рішення суду, дату та номер платіжного доручення, яким проведена доплата згідно з судовим рішенням.

Вважаючи, що відповідачем протиправно винесено постанову від 21.08.2018, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З'ясовуючи при вирішенні даної справи характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд ураховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (у редакції, чинній на час прийняття спірної постанови, далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із положеннями статті 2 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об'єктивності (п. 5); співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями (п. 8).

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу приписів пункту першого частини третьої вказаної статті Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Частиною четвертою статті 19 Закону № 1404-VIII встановлено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частиною 6 статті 26 Закону № 1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частиною другою статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом приписів частини першої статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що Законом № 1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення, а тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Поважними в розумінні норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

В межах спірних правовідносин, судом установлено, що на виконання судових рішень Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2017 та Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 в справі № 295/12837/17, якими зобов'язано ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки, виданої ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 85/1264 від 28.04.2017, починаючи з 01.01.2016, позивачем у лютому 2018 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 і розраховано доплату (виплату) пенсії з січня 2016 року по лютий 2018 року.

Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № НОМЕР_1 від 22.02.2018, сума доплати ОСОБА_2 складала 42090,62 грн.

Із списку на нарахування пенсій на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ "Ощадбанк" філія - Житомирське обласне управління АТ"Ощадбанк" за період з 01.03.2018 по 31.03.2018 та з 01.08.2018 по 31.08.2018, описів на зарахування пенсій (доплат) за вказані періоди, а також платіжних доручень № 1283 від 19.03.2018 та № 4072 від 14.08.2018, вбачається, що ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведено виплату ОСОБА_2 коштів у розмірі 42090,62 грн у березні та серпні 2018 року.

Так, у березні 2018 р. на рахунок пенсіонера зараховано 3237,74 грн (заборгованість на виконання судового рішення з 01.01.2018 по 28.02.2018), а у серпні 2018 року на рахунок стягувача перераховано суму перерахованої пенсії з 01.01.2016 до 31.12.2017 в розмірі 38852,88 грн.

Факт зарахування пенсії на рахунок, відкритий в філії - Житомирське обласне управління АТ"Ощадбанк" на ім'я ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 по 31.08.2018 підтверджено листом АТ "Ощадбанк" від 11.09.2018 № 46-11/2345/84875/2018-00/вих. При цьому із вказаного листа слідує, що зарахування коштів у березні 2018 року здійснено 05.03.2018 та 19.03.2018, а у серпні 2018 р. - 06.08.2018 та 14.08.2018.

Представник позивача в судовому засіданні вказав, що 19.03.2018 та 14.08.2018 на рахунок пенсіонера (стягувача) перераховані кошти на виконання рішення суду в справі № 295/12837/17.

Вказане представником відповідача спростовано не було.

За наведених обставин та ураховуючи те, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2018 отримано ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 01.08.2018, суд приходить до висновку, що перерахунок та виплату пенсії стягувачу за період з січня 2016 року до лютого 2018 року в розмірі 42090,62 грн, на виконання судового рішення в справі № 295/12837/17, здійснено боржником у межах строку, встановленого ч. 6 ст. 26 Закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету ОСОБА_4 Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 від 21.08.2018 ВП № 56885266 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Таким чином, позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області слід задовольнити.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 250, 255, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (майдан Соборний, 1, м.Житомир,10014, ) про визнання незаконним рішення державного виконавця, скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 від 21.08.2018 про накладення на штрафу (ВП № 56885266), якою за невиконання рішення суду на ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області накладено штраф на користь Держави у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів ст.ст. 272, 287 та пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко