Справа № 826/7726/16
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7726/16
У Х В А Л А

26 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бужак Н.П. та суддів Костюк Л.О., Мельничука В.П., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування рішення та податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, в просило:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у прийняті податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ "Ространснафтопродукт" за лютий 2016 року;

- скасувати рішення, оформлене листом від 06 квітня 2016 року №3913/10/26-50-08-04 про відмову у прийнятті податкової звітності;

- скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі № від 11 травня 2016 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо відмови у прийняті податкової декларації з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" за лютий 2016 року. Визнано протиправним та скасувано рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо відмови у прийняті податкової декларації з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" за лютий 2016 року, оформлене листом від 06 квітня 2016 року №3913/10/26-50-08-04 про відмову у прийнятті податкової звітності. Позов в іншій частині залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Крім того, апелянтом подано клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року відмовлено Державній податковій інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху через невідповідність її вимогам пункту 1 частини 5 статті 296 КАС України, а саме, до апеляційної скарги не долучено належним чином оформлений документ, який свідчить про сплату судового збору.

Апеляційним судом Державній податковій інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги у термін протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом подачі належним чином оформленого документа про сплату судового збору.

Як убачається з матеріалів справи, а саме з повідомлення про вручення поштового відправлення, апелянт отримав копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 08 грудня 2018 року. Таким чином, останній день для усунення недоліків апеляційної скарги - 18 грудня 2018 року.

19 грудня 2018 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на виконання ухвали суду від 19 листопада 2018 року надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 826/7726/16.

Колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків апеляційної скарги, зважаючи на наступне.

В обґрунтування зазначеного клопотання, апелянт посилається на тривалу процедуру щодо сплати судового збору, а для реалізації виконання вимог ухвали суду апелянту необхідно більше часу, а ніж йому було надано для усунення недоліків. Такі доводи апелянта судова колегія вважає безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно з ч. 1, 3, 6 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи за ініціативою суду.

Заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк.

Про продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Відповідно до частини третьої статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Отже, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 06 грудня 2018 року у справі №826/14927/17 (касаційне провадження №К/9901/64932/18).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для продовження апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Таким чином, оскільки станом на 26 грудня 2018 року апелянт зазначені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року недоліки апеляційної скарги не усунув, колегія суддів вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу апелянту.

У відповідності до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 118, 121, 169, 298, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Державній податковій інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги у справі №826/7726/16.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування рішення та податкового повідомлення-рішення - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Мельничук В.П.