Справа № 520/8746/18
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 р. № 520/8746/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кравчені Т.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Харківській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1511/291/2НД/СПТД-ФС від 13.09.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення винесено всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що оскаржуване рішення є правомірним та прийнятим з дотриманням вимог законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що до приміщення магазину «Арбуз-маркет», що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Сумська, будинок 48, де здійснює свою господарську діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_3, 20.08.2018 для проведення інспекційного відвідування прибув головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_4 (службове посвідчення №291), на підставі наказу Головного управління Держпраці у Харківській області №01.01-07/1143 від 15.08.2018 та направлення №01.01.94/02.03/2202 від 20.08.2018 на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування/невиїзного інспектування об'єкту відвідування.

Відповідно до наказу №01.01-07/1143 від 15.08.2018 інспектору раці ОСОБА_4 доручено провести захід державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання законодавства про працю, в тому числі фактичного допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ обєктом відвідування.

Інспекційне відвідування було проведено на підставі підпункту 3 пункту 5 за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятими за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел не заборонених законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту та наказу 01.01-07/1143 від 15.08.2018.

На підставі листа Головного управління ДФС у Харківській області було складено Інформаційну довідку від 15.08.2018 на імя заступника Начальника Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_5 для прийняття рішення щодо проведення інспекційного відвідування.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом, виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно пункту 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84, Головне управління Держпраці у Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення Головне управління Держпраці у Харківській області здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено Постановою КМУ від 26.04.2017 №295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону України від 05 квітня 2007 року №877-ІV Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема Законом України від 8 вересня 2004 року №1985-ІV Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі та Законом України від 08.09.2004 №1986 Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві.

Згідно з частиною пятою статті 2 Закону №877 такий державний нагляд (контроль) здійснюється у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, із забезпеченням дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 1, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Так, Закон №877 містить вичерпний перелік норм дотримання яких зобов'язані забезпечити Держпраці та його територіальні органи при здійсненні державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Правова позиція, щодо розмежування дії норм Закону №877 та Порядку №295, знайшла своє відображення в рішенні Касаційного адміністративного суду в складі Верховного суду від 22.03.2018 по справі № 697/2073/17.

Судом також встановлено, що під час виходу за місцем здійснення господарської діяльності позивача інспектору праці не було предявлено витребуваних документів від уповноважених осіб, які б свідчили про наявність належних правових підстав представляти та діяти в інтересах ФОП ОСОБА_3

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», види адвокатської діяльності є представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, жодного з вище вказаного документа не було представлено інспектору праці під час виходу за місцем здійснення господарської діяльності.

Тому, твердження представника позивача про наявність уповноважених осіб (представників) ФОП ОСОБА_3 під час проведення інспекційного відвідування не відповідає дійсності.

Відповідно до пункту 16 Порядку про здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295, у звязку з відсутності за місцем здійснення діяльності посадової особи (уповноваженої особи); ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, їх завірених обєктом відвідування копії або витягів, ненадання працівниками обєкта відвідування усних та/або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК1511/291/НД від 20 серпня 2018 року та вимогу про надання документів №ХК1511/291/ПД від 20 серпня 2018 року. Встановлено обовязок роботодавця у строк до 27.08.2018 до 10 год. 00 хв. надати документи перелік яких закріплений у вимозі.

У пункті 16 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 закріплено, що акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимога про надання документів лише за наявної можливості підписується керівником обєкта відвідування або іншою уповноваженою особою. Отже, у звязку з чим, вище вказаний акт та вимога були направлені засобами поштового звязку за №472.

Відповідно до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань офіційна адреса позивача: 04060, АДРЕСА_1.

Відповідно до поштового відстеження №472 до відділеня позивача « 04060» цей лист надійшов 22.08.2018.

Адреса, на яку було надіслано повідомлення, забезпечує зв'язок з адресатом. Фактичне неотримання цих рішень адресатом в час, котрий необхідний для виконання обєктом відвідування вимоги не залежать від відправника та не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення, такої позиції дійшов Верховний Суд в рішенні від 20 червня 2018 року по справі №809/1198/17 пункт 39 Оцінки Верховного суду.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 12 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, вимога інспектора праці про надання обєктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень та є обовязковою для виконання.

Суд зазначає, що станом на 27.08.2018 позивачем вимогу виконано не було.

У зв'язку з цим відповідачем було складно акт про неможливість проведення інспекційного відвідування за №ХК1511/291/2НД від 27.08.2018.

Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ХК1511/291/2НД/СПТД від 03.09.2018 було призначено на 13.09.2018.

Статтею 265 Кодексу законів про працю України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.

Так, згідно абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушень.

Так, Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509, визначений механізм накладення на субєктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених частиною 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до пункту 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509, про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють субєктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за пять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу №0298 від 03.09.2018 було відправлено засобами поштового звязку 04.09.2018 рекомендованим листом за №195.

Таким чином, відповідачем правомірно було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1511/291/2НД/СПТД-ФС від 13.09.2018, якою на позивача накладено штраф у розмірі 372300,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (м-н. Конституції, буд. 1, під., 1, 6 пов., м. Харків, 61003, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 28 грудня 2018 року.

Суддя М.М.Панов