Справа № 2040/6932/18
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 р. № 2040/6932/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Боднар І.Ю.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області () щодо невиплати ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) грошової компенсації за витратами під час відрядження та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в період з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Харківській області () відшкодувати ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) витрати під час відрядження з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року в сумі 60720 грн. (шістдесят тисяч сімсот двадцять гривень);

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Харківській області () виплатити на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 05.03.2018 р. по 05.06.2018 року в сумі 12600 грн. (дванадцять тисяч шістсот гривень нуль копійок).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що витрати у звязку з направленням позивача у відрядження у розмірі 60720 грн. та винагорода за безпосередню участь в АТО у розмірі 12 600 грн. підлягають відшкодуванню.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Харківській області, проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибула, позов підтримала та просила його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибув, проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 07 листопада 2015 року перебуває на службі в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області. ОСОБА_3 проходить службу на посаді поліцейського-водія автотранспортного взводу батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області.

26.02.2018 видано наказ ГУНП в Харківській області № 344 Про направлення на стажування працівників ГУНП в Харківській області.

У вказаному наказі зазначено - направити для проходження стажування з 01 березня до 01 червня 2018 року старшого сержанта поліції ОСОБА_3 до ГУНП в Луганській області (м. Сєверодонецьк, вулиця Партизанська, 16).

02.03.2018 року наказом ГУНП в Харківській області № 381 внесено зміни до наказу ГУНП в Харківській області № 344 від 26.02.2018 року та вказано направивши поліцейських для проходження стажування з 05 березня до 05 червня 2018 року.

30.07.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Начальника ГУ НП в Харківській області з рапортом, в якому просив відшкодувати йому витрати у зв'язку з направленням у відрядження в період з 01.03.2018 року по 01.06.2018 року у розмірі 60720 грн. та винагороду за безпосередню участь в АТО у розмірі 12600 грн.

Однак, листом ГУ НП в Харківській області № 2222/119-29/02-2018 від 08.08.2018 року позивача повідомлено про відсутність підстав для проведення розрахунку та відшкодування витрат, які ОСОБА_4 поніс під час проходження стажування.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) грошової компенсації за витрати під час відрядження з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року та зобов'язання Головного управління Національної поліції в Харківській області відшкодувати ОСОБА_3 витрати під час відрядження з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року в сумі 37020 грн. (тридцять сім тисяч двадцять), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 75 Закону України Про Національну поліцію України післядипломна освіта поліцейських здійснюється на загальних засадах, визначених Законом України "Про вищу освіту", з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, і складається з: спеціалізації; перепідготовки; підвищення кваліфікації; стажування.

Післядипломна освіта поліцейських може здійснюватися безпосередньо в підрозділах поліції або в навчальних закладах, у тому числі на договірних умовах.

Поліцейські зобов'язані проходити підвищення кваліфікації за відповідним напрямом службової діяльності: не рідше одного разу на три роки; перед призначенням на керівну посаду, у тому числі вищу керівну посаду, ніж займана.

Поліцейські, які не пройшли підвищення кваліфікації відповідно до цієї статті або не виконали відповідну навчальну програму (отримали незадовільні оцінки за її підсумками), не можуть бути призначені на вищі посади.

Поліцейські, які не виконали під час проходження підвищення кваліфікації відповідну навчальну програму (отримали незадовільні оцінки за її підсумками), можуть бути знову направлені для проходження підвищення кваліфікації не раніше ніж через рік.

Підвищення кваліфікації поліцейських здійснюється у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання за відповідними програмами, погодженими Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок організації післядипломної освіти поліцейських установлює Міністерство внутрішніх справ України з урахуванням положень цього та інших законів.

За результатами успішного проходження спеціалізації, перепідготовки та підвищення кваліфікації поліцейському видається документ за зразком, визначеним Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 2, 3 розділу І Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 672 від 02.08.2017 року (далі по тексту Інструкція №672) службовим відрядженням вважається поїздка поліцейського за наказом, підписаним керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов'язки, його першим заступником або заступниками відповідно до їх компетенції, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби.

Основними завданнями службових відряджень є зокрема, участь у проведенні нарад, конференцій, семінарів та інших заходів: навчання працівників органів (підрозділів) поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24.12.2015 року №1625 затверджено Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України № 76/28206 16.01.2016 року (далі по тексту - Положення).

Відповідно до п. 1 розділу III Положення стажування - набуття працівником поліції досвіду виконання завдань і обов'язків певної професійної діяльності або галузі знань.

Згідно п. 7 розділу 1 Положення, фінансування післядипломної освіти працівників поліції здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, а також інших джерел, не заборонених законодавством.

З наведеного вбачається, що направлення ОСОБА_3 на стажування до іншого населеного пункту поза його постійним місцем роботи є відрядженням та має фінансуватися за рахунок бюджетних коштів.

Відповідно до п. 10 Розділу III Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, фактичний час перебування в службовому відрядженні визначається за наявними відмітками в посвідченні про відрядження, засвідченими підписами керівників та печаткою органів (підрозділів) поліції, куди відряджений поліцейський, а також за місцем проходження служби.

Відмітки в посвідченні про відрядження засвідчуються печаткою.

У разі відсутності відміток про вибуття з місця постійної служби, прибуття у відрядження та повернення з відрядження добові витрати не відшкодовуються.

В пункті 15 Розділу III Інструкції вказано, що якщо поліцейський під час службового відрядження (за відсутності можливості або за умови конфіденційності) не може зробити в посвідченні про відрядження відмітки про перебування в пункті призначення, час його перебування у відрядженні письмово підтверджується керівником структурного підрозділу органу поліції, де працює відряджений.

З матеріалів справи, зокрема з відзиву на позов відповідача вбачається, що позивачеві ГУНП в Харківській області не видавало посвідчення про відрядження.

Таким чином, позивач був позбавлений фактичної можливості зробити відповідні відмітки у посвідченні про відрядження.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що наказ ГУНП в Харківській області № 344 від 26.02.2018 року не є наказом про відрядження, з огляду на те, що відсутність у тексті наказу ГУНП в Харківській області № 344 від 26.02.2018 року вказівок про виплату коштів на добові витрати та оренду житла поліцейським, направленим на стажування не змінює основних завдань, цілей та мети такого відрядження та не звільняє державний орган від обов'язку забезпечити його фінансування.

Щодо посилань відповідача, що розділом 9 Положення № 1625 направлення на стажування до органів Національної поліції не передбачає видачу документа про відрядження та коштів на відрядження, слід зазначити наступне.

Так, п. 1 Розділу III Положення № 1625 визначає стажування як один із видів навчання в системі післядипломної освіти.

Пунктом 5 розділу 9 Положення № 1625 передбачено, що стажування проводиться за місцем служби (роботи) або в інших органах і підрозділах поліції, науково-дослідних установах, підприємствах, установах, організаціях, що належать до сфери управління поліції, НЗ НП, на базі інших центральних органів виконавчої влади, навчальних закладів, а також за кордоном, на займаних посадах або на посадах, на які працівників поліції передбачається згодом призначити.

Загальні засади організації направлення працівників поліції на навчання передбачені розділом V Положення № 1625, де зазначено, що працівники поліції, направлені на навчання, зобов'язані прибути до НЗ НП напередодні дня занять в однострої за сезоном, без зброї і мати при собі: направлення (додаток 1); службове посвідчення; довідку про допуск до державної таємниці (якщо це передбачено номенклатурою посад); документ про відрядження та кошти на відрядження (у разі направлення на навчання поза межі гарнізону).

Суд, враховуючи приписи пункту 2, 3 розділу І Інструкції № 672, вважає, що ОСОБА_3 направлявся на стажування в ГУНП в Луганській області в порядку відрядження.

Згідно з п. 9 розділу III Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 672 від 02.08.2017 року витрати на службове відрядження відшкодовуються відповідно до постанови КМУ № 98 та Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 31 березня 1998 року за № 218/2658 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17 березня 2011 року №362) (із змінами).

Постановою КМ України № 98 визначено, що державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються: 1) витрати: на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті); на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях.

Відповідно до додатку 1 постанови сума добових витрат на відрядження в межах України затверджена в розмірі 60 грн. та гранична сума витрат на найм житлового примішення за добу 600 грн.

Згідно з п. 8 розділу III Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.08.2017 року № 672 усі витрати на службове відрядження відшкодовуються лише за наявності оригіналів документів, що засвідчують вартість цих витрат.

Таким чином, підставою для відшкодування витрат, понесених працівником під час відрядження є наявність документів, що засвідчують їх вартість

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження витрат за період з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року позивачем було надано договір найму квартири, що находиться у приватній власності № 1 від 05 березня 2018 року та акти приймання - передачі наданих послуг від 05.04.2018 року, 05.05.2018 року, 05.06.2018 року. Згідно вказаних документів позивачем було витрачено 31500 грн. на оплату вартості проживання.

Відповідно до статті 811 Цивільного кодексу України договір найму житла укладається у письмовій формі. Договір оренди житла з викупом підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Отже, законодавством не передбачене обовязкове нотаріальне посвідчення такого правочину, як договір найму житла. При цьому, обов'язковому нотаріальному посвідченню підлягає договір оренди житла з викупом. Проте, в даному випадку мав місце правочин найму житла.

Таким чином, суд дійшов висновку, що договір найму квартири, що находиться у приватній власності № 1 від 05 березня 2018 року та акти приймання - передачі наданих послуг від 05.04.2018 року, 05.05.2018 року, 05.06.2018 року, є належними доказами понесених позивачем витрат за період з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року.

Судом встановлено, що позивачем витрачено кошти в сумі 31500 грн. за проживання у період з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року. Також, позивач має право на відшкодування грошових коштів у сумі 5520 грн., а саме добові (60 грн. - доба) в кількості 92 доби.

Отже, витрати у звязку з направленням позивача у відрядження у розмірі 37020 грн. мали бути відшкодовані Головним управлінням Національної поліції в Харківській області.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати ОСОБА_3 грошової компенсації за витрати під час відрядження з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року.

Враховуючи вищевикладене та висновки суду щодо протиправної бездіяльності відповідача, суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Національної поліції в Харківській області () відшкодувати ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) витрати під час відрядження з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року в сумі 37020 грн. (тридцять сім тисяч двадцять).

Щодо доводів відповідача, стосовно обмеження за дорученням Голови Національної поліції України витрат під час відрядження на оренду житла, суд зазначає наступне.

Так, відповідачем до матеріалів справи була надана копія Доручення Голови Національної поліції України від 15.05.2017 року Про обмеження коштів на відрядження.

Із змісту вказаного документа вбачається, що серед іншого керівникам головних управлінь Національної поліції в областях було доручено забезпечити обмеження витрат на найм житлових приміщень у межах України до 360 грн. (з урахуванням податків) - місто Київ, Дніпро, Харків, Одеса, Львів; до 300 грн. (з урахуванням податків) інші міста та населені пункти.

Відповідно до п. 5 розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 59 від 13.03.1998 року керівник підприємства може встановлювати додаткові обмеження щодо сум та цілей використання коштів, наданих на відрядження: витрат на найм житлового приміщення, на побутові послуги, транспортні та інші витрати (у тому числі на оплату вартості послуг із здійснення Інтернет-замовлення та придбання електронних проїзних документів на транспортні засоби). Указані в цьому абзаці обмеження запроваджуються наказом (розпорядженням) керівника підприємства.

Отже, на виконання вищезазначеного доручення Голови НПУ керівники головних управлінь Національної поліції в областях повинні були запровадити обмеження витрат на найм житла під час відрядження шляхом видання відповідного наказу (розпорядження).

Головне управління Національної поліції в Харківській області є окремою юридичною особою, має власні рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби України та є розпорядником коштів, які на них знаходяться.

Таким чином, вказані обмеження на витрати під час відрядження мали бути запровадженні керівником ГУНП в Харківській області.

Проте, відповідачем до матеріалів справи не долучено відповідного наказу чи розпорядження керівника ГУНП в Харківській області щодо запровадження обмеження витрат на найм житла під час відрядження поліцейських у межах України.

За таких обставин, обмеження витрат на найм житла під час відрядження поліцейських, які перебувають на службі в ГУ НП в Харківській області, відповідно до Доручення Голови Національної поліції України від 15.05.2017 року Про обмеження коштів на відрядження впроваджено не було. Викладене дає суду підстави вважати, що в даному випадку необхідно застосовувати розміри добових витрат та граничну суму витрат на найм житлового приміщення за добу відповідно до додатка 1 до постанови КМ України № 98.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Головного управління Національної поліції в Харківській області відшкодувати ОСОБА_3 витрати під час відрядження в сумі 23700 грн., суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат під час відрядження за період з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року, саме в сумі 23700 грн. позивачем не надано жодного доказу понесення таких витрат.

Враховуючи вищевикладене та не підтвердження витрат у сумі 23700 грн. необхідними доказами, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Головного управління Національної поліції в Харківській області відшкодувати ОСОБА_3 витрати під час відрядження в сумі 23700 грн.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_3 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в період з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року та зобовязання Головного управління Національної поліції в Харківській області виплатити на користь ОСОБА_3 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 05.03.2018 р. по 05.06.2018 року в сумі 12600 грн. (дванадцять тисяч шістсот гривень нуль копійок), суд зазначає наступне.

Інструкція про розміри та умови виплати винагороди поліцейським в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій затверджена наказом МВС України №259 від 06.04.2016 року (далі по тексту Інструкція №259) (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначає умови та розміри виплати винагороди поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах, під час проведення антитерористичних операцій та інших заходах в умовах особливого періоду (далі - АТО).

Пунктом 2 розділу І Інструкція №259 визначено, що виплата винагороди здійснюється за місцем проходження служби поліцейського на підставі наказів про виплату такої винагороди. Розміри винагороди в наказах зазначаються в гривнях.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкція №259 підтвердженням безпосередньої участі в АТО для виплати винагороди є наказ центрального органу управління поліцією, територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про відрядження в зону АТО для забезпечення повязаних з цим заходів та витяг із наказу штабу АТО або штабу оперативно-тактичного угруповання про включення (виключення) поліцейських до (зі) складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь в АТО.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року витребувано у Антитерористичного центру при Службі безпеки України належним чином засвідчені копії наступних документів: Витяг із наказу штабу Антитерористичної операції або штабу оперативно-тактичного угруповання про включення (виключення) поліцейського-водія автотранспортного взводу батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 до (зі) складу сил та засобів, що брали безпосередню участь в Антитерористичній операції у період з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року. Витяг з бойового розпорядження та оперативно-тактичного угрупування щодо підтвердження участі поліцейського-водія автотранспортного взводу батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 у безпосередньому зіткненні з противником у період з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року.

На виконання вищевказаної ухвали суду, штабом Антитерористичного центру при Службі безпеки України направлено до суду лист №33/5-9501 від 30.11.2018 року, в якому вказано, що поліцейський ОСОБА_3 в порядку визначеному статтею 13 Закону України Про боротьбу з тероризмом у запитуваним судом період наказами керівника АТЦ при СБ України до проведення АТО персонально не залучався.

Отже, судовим розглядом встановлено, що позивач у період з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року до участі у антитерористичній операції не залучався.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_3 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в період з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року та зобовязання Головного управління Національної поліції в Харківській області виплатити на користь ОСОБА_3 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року в сумі 12600 грн. (дванадцять тисяч шістсот гривень нуль копійок).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (Харківська обл., м.Красноград, вул.Благовіщинська, 130) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд.5) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області () щодо невиплати ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) грошової компенсації за витрати під час відрядження з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Харківській області () відшкодувати ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) витрати під час відрядження з 05.03.2018 року по 05.06.2018 року в сумі 37020 грн. (тридцять сім тисяч двадцять).

В іншій частині позовних відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (, 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд.5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, Харківська обл., м.Красноград, вул.Благовіщинська, 130) сплачений судовий збір в сумі 370 (триста сімдесят) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 28.12.2018 року.