Справа № 807/757/17
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2018 року м. Ужгород№ 807/757/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Данча М.І.

за участю:

позивач не зявився,

представника відповідача - ОСОБА_1,

представники третіх осіб не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України, Нижньоапшанська сільська рада Тячівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 19 грудня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 27 грудня 2018 року.

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_4В.) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі відповідач, ДПІ у Тячівському районі), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України (далі - третя особа 1, Мінекономрозвитку), Нижньоапшанська сільська рада Тячівського району Закарпатської області (далі третя особа 2, Нижньоапшаська сільська рада) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року № 4585-13.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником автомобіля марки Porsche Cayenne 2011 року випуску, об'ємом двигуна 2976 cм.куб. ДПІ у Тячівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення-рішення форми Ф від 29 червня 2016 року № 4585-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000,00 гривень. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення позивач вважає неправомірним, оскільки, транспортний податок стягується з власників легкових автомобілів вартість яких перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати. На офіційному сайті ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України у розділі Розрахунок середньоринкової вартості транспортних засобів розміщено калькулятор визначення вартості транспортного засобу та зазначено, що визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком проводиться відповідно до п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18.02.2016. Заповнивши на даному офіційному сайті дані свого транспортного засобу, позивачем встановлено, що середньоринкова вартість його транспортного засобу, становить 882667 грн. Таким чином, позивач вважає, що його транспортний засіб не може розглядатися як обєкт оподаткування відповідно до ст.267 Податкового кодексу України за даних обставин позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення незаконним (протиправним) і таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області від 29 червня 2016 року № 4585-13.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14 серпня 2018 року постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року, справу передано на розгляд судді Маєцькій Н.Д.

Ухвалою судді від 14 вересня 2018 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 12 листопада 2018 року залучено до участі в адміністративній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі, Нижньоапшанську сільську раду Тячівського району Закарпатської області.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, однак, 18 грудня 2018 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач надав суду заперечення проти позову, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв'язку з тим, що автомобіль Porshe Cayenne, що належить позивачу обєктом оподаткування відповідно до вимог п.п. 267.6.2 п. 267.6 статті 267 Податкового кодексу. У звязку з цим, відповідачем правомірно відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України було прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення про визначення ОСОБА_2 суми податкового зобовязання з транспортного податку на суму 25000,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив з мотивів, зазначених у запереченнях на позовну заяву.

Представники третьої 1 та третьої особи 2 в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено що відповідно до реєстраційних документів на транспортний засіб ОСОБА_2 на праві власності належить автомобіль Porsche Cayenne 2011 року випуску, з об'ємом двигуна 2976 cм.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого 28.01.2014 року.

29 червня 2016 року ДПІ у Тячівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення-рішення форми Ф № 4585-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000,00 гривень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 Податкового кодексу України).

01 січня 2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 71-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України введено новий транспортний податок.

Відповідно до пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Повноваження міських рад щодо податків та зборів визначені статтею 12 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (підпункт 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України).

Водночас, 24 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році, що набрав чинності 01 січня 2016 року (далі - Закон №909-VIII), яким внесено зміни у Податковий кодекс України щодо обєкту оподаткування транспортним податком.

Так, згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції Закону від 24.12.2015 року № 909-VIII) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 4 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Враховуючи те, що Законом України № 909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, то з 01.01.2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1 378 грн. (стаття 8 Закону України Про державний бюджет України на 2016 рік). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року складали 1 033 500 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66, відповідно доположень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку N 403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою:С ср= Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100),де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні;Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1;Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку N 403).

Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри:марка;країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс;тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри;рік випуску;комплектація.

Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п. 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обовязок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення повинна бути отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача.

В ході судового розгляду представником відповідача не надано жодних доказів того, що автомобіль позивача станом на 01 січня 2016 року мав середньоринкову вартість більшу ніж 1033500,00 грн., тобто, був обєктом оподаткування транспортним податком.

Разом з тим, на виконання вимог ухвали про витребування інформації про середньоринкову вартість транспортного засобу позивача станом на 01 січня 2016 року Мінекономрозвитку надано лист № 3805-05/52838-05 від 03 грудня 2019 року щодо визначення середньоринкової вартості легкового автомобіля. Відповідно до вказаного листа середньоринкова вартість автомобіля позивача становила 1032622,50 грн.

Відтак, оскільки, середньоринкова вартість належного позивачу автомобіля є меншою від встановленого п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України граничного розміру середньоринкової вартості автомобілів, що підлягають оподаткуванню транспортним податком, вказаний автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Таким чином, на переконання суду, позивачу безпідставно визначено суму податкового зобовязання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що податкове повідомлення-рішення № 4585-13 від 29 червня 2016 року підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскарженого податкового повідомлення рішення, вимоги позову відповідають вимогам законодавства та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами та, за наведених обставин, позов слід задовольнити в повному обсязі, визнавши протиправними та скасувавши податкове повідомлення-рішення № 4585-13 від 29 червня 2016 року.

У відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Тячівському районі Закарпатської області.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_2 (Закарпатьска область, Тячівський район, с. Нижня Апша, вул. Матросова, буд. 22, РНОКПП НОМЕР_2) до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Тячів, вул. Армійська, буд. 2, ), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України (м. Київ, вул. Грушевського 12/2, ), Нижньоапшанська сільська рада Тячівського району Закарпатської області (Закарпатська область, Тячівський район, с. Нижня Апша, вул. Дібрівська, буд. 121, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області № 4585-13 від 29 червня 2016 року.

3. Стягнути на користь ОСОБА_2 (Закарпатьска область, Тячівський район, с. Нижня Апша, вул. Матросова, буд. 22, РНОКПП НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Тячів, вул. Армійська, буд. 2, ) судові витрати у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяОСОБА_5