Справа № 200/10760/18-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2018-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

28 грудня 2018 р. Справа №200/10760/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій щодо припинення виплати пенсії з 01.06.2018 року протиправними, зобов'язання відновити виплату пенсії з 01.06.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа № 200/10760/18-а за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій щодо припинення виплати пенсії з 01.06.2018 року протиправними, зобов'язання відновити виплату пенсії з 01.06.2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними дії Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 червня 2018 року, зобов`язано Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, б. 27А, код в ) відновити ОСОБА_1 (87550, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Дружби, 11/2, РНОКПП НОМЕР_1) виплату пенсії з 01 червня 2018 року.

20.12.2018 року через канцелярію суду від представника Позивача надійшла заява про стягнення судових витрат, повязаних з прибуттям представника Позивача до суду. В заяві представник Позивача просить суд стягнути з Відповідача судові витрати, пов'язані із прибуттям представника Позивача до суду, у розмірі 1297,35 грн., а саме 897,35 грн. на проїзд та 400 грн. за наймання житла.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.2 ст.252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, прийшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступні обставини.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною третьою статті 132 КАС, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За частиною першою статті 135 КАС витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Згідно з частиною другою, третьою статті 135 КАС, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 244 КАС, одним із питань, які вирішує суд при ухваленні рішення, є те, як розподілити між сторонами судові витрати (пункт 5 частини першої статті 244 КАС).

У цьому зв'язку можна також зазначити, що за змістом частин п'ятої, шостої статті 246 КАС, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, розподіл судових витрат (пункт 2 частини п'ятої статті 246 КАС), а в разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат (пункт 4 частини шостої статті 246 КАС).

Якщо аналізувати наведені положення процесуального закону у їх системному взаємозв'язку і в контексті заявлених позивачем вимог про відшкодування витрат, пов'язаних з прибуттям до суду шляхом ухвалення додаткового рішення відповідно до статті 252 КАС, то насамперед слід звернути увагу на те, що такий механізм виправлення чи усунення допущеного судом недогляду при ухваленні рішення передбачає, що питання, які не вирішив суд, ухваливши рішення, яким закінчено розгляд справи, існували на дату його ухвалення, відповідно до процесуального закону суд мав їх вирішити і результат їх вирішення мав би бути відображений в тексті ухваленого рішення (зокрема в резолютивній його частині).

За правилами статей 244, 246 КАС питання щодо розподілу судових витрат має бути вирішеним при ухваленні рішення у справі. Водночас, суд може і повинен вирішувати це питання в межах та на підставі тих документів, які є в матеріалах справи на момент ухвалення рішення у справі. Якщо за таких умов суд цього не зробив, є підстави для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат відповідно до статті 252 КАС.

На дату ухвалення рішення у цій адміністративній справі документально підтвердженими були витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн. і ці судові витрати суд, на підставі частини першої статті 139 КАС, стягнув на її користь з бюджетних асигнувань Відповідача як суб'єкта владних повноважень.

Згідно інформації компютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», заява про відшкодування витрат на прибуття до суду (вартість проїзних документів та наймання житла), а також документи, які підтверджують понесені витрати, представник Позивача подала через 2 години після того, як суд ухвалив рішення у цій справі.

До цього часу Позивач та її представник із заявами такого змісту не зверталися, відповідно суд, ухвалюючи рішення у справі, не мав підстав та обов'язку вирішувати ці питання.

Тобто, заява представника Позивача про відшкодування витрат, пов'язаних з прибуттям до суду (вартість проїзних документів, придбаних у зв'язку з необхідністю прибуття до іншого населеного пункту, суму за наймання житла) могли б бути предметом вирішення адміністративним судом під час ухвалення рішення в цій справі (так само як і додаткового рішення, якщо б у рішенні про це не було зазначено), якби їх заявили в межах розгляду справи, але до того, як суд ухвалить рішення.

Позаяк представник Позивача подала вказану заяву і відповідні документи після того, як суд оголосив рішення у справі, підстави для ухвалення за цією заявою додаткового рішення, відповідно до статті 252 КАС, відсутні.

Водночас, суд роз'яснює представнику Позивача, що вона не позбавлена права на відшкодування витрат, які вона понесла у зв'язку з розглядом цієї справи, за рахунок Відповідача, однак захист цього права можна реалізувати на загальних підставах шляхом подання позову у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 9901/577/18.

Відповідно до ч.4 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.132, 135, 139, 243, 248, 252 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В ухваленні додаткового судового рішення в адміністративній справі № 200/10760/18-а - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу складено і підписано 28 грудня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Череповський Є.В.