Справа № 640/18927/18
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2018-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

24 грудня 2018 року м. Київ № 640/18927/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №640/18927/18 за позовом

ОСОБА_1

до державного реєстратора КП «Центр державної реєстрації» Дубовик Ж.О.

про визнання протиправним та скасування рішення, скасування реєстраційної дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 із позовною заявою до державного реєстратора КП «Центр державної реєстрації» Дубовик Ж.О. (надалі - відповідач), адреса: 02100, м. Київ, вул. Бажова, 9, офіс 8, у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 21.06.2018 за №0024389 про перебування Верховного Суду України () в процесі припинення з 21.06.2018;

- скасувати реєстраційну дію №0024389 - запис в Єдиному державному реєстрі, вчинений 21.06.2018 відповідачем про перебування Верховного Суду України () в процесі припинення з 21.06.2018 відповідно до наказу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено в підготовчому провадженні підготовче засідання.

21.12.2018 позивачем через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову, яка згідно автоматизованого розподілу передана судді Клочковій Н.В.

Згідно частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В поданій суду заяві позивач просить вжити наступних заходів забезпечення позову:

- зупинити дію рішення державного реєстратора КП «Центр державної реєстрації» Дубовик Ж.О. від 21 червня 2018 року шляхом зупинення дії реєстраційної дії за №0024389 щодо внесення змін до ЄДР щодо перебування Верховного Суду України () в процесі припинення з 21 червня 2018 року, а також внесення даних про ОСОБА_3, як ліквідатора, та склад ліквідаційної комісії;

- заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії, спрямовані на здійснення повноважень ліквідатора Верховного Суду України ().

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що понад п'ять місяців працівників Верховного Суду України не допускають до робочих місць, не виплачують заробітну плату, хоча останні перебувають на момент звернення до суду в трудових відносинах з Верховним Судом України. Позивач зазначає, що їй було неодноразово відмовлено у захисті її конституційних прав за наслідком звернення до різних державних органів, оскільки Верховний Суд України перебуває у процесі припинення, а особа, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи - ОСОБА_3

Відтак, позивач вважає, що ОСОБА_3, за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу державної влади про ліквідацію суду, вчиняються дії направлені на ліквідацію у неконституційний спосіб Верховного Суду України, зокрема з використанням підроблених бланків та печатки.

Позивач вважає, що діями відповідача порушуються її права та інтереси, як працівника такої установи, а тому існує необхідність у вжитті заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що позивач оскаржує рішення державного реєстратора КП «Центр державної реєстрації» Дубовик Ж.О. від 21.06.2018 за №0024389 про перебування Верховного Суду України () в процесі припинення з 21.06.2018 та реєстраційну дію №0024389 - запис в Єдиному державному реєстрі, вчинений 21.06.2018 відповідачем, про перебування Верховного Суду України () в процесі припинення з 21.06.2018.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

Згідно частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

При цьому, позивачем не вказано, яких саме значних зусиль або витрат, необхідно буде докласти для відновлення прав та інтересів позивача. Вирішення питання про забезпечення позову на даній стадії розгляду може бути рівнозначним розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та фактично буде рівнозначним задоволенню позовних вимог, оскільки доводи заяви про забезпечення позову та доводи позовної заяви по суті співпадають.

З урахуванням зазначеного, на даній стадії, до початку судового розгляду по суті, на стадії підготовчого провадження, у суду відсутні підстави стверджувати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а також враховуючи те, що судові рішення, у тому числі, ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Набрання законної сили ухвалою відбувається в порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.В. Клочкова