Справа № 188/1746/18
Суддя: Бурда П. О.
Дата ухвалення: 2018-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/1746/18
Провадження № 2-а/188/25/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Власенко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_2 (далі відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою відповідача про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 752134 від 24.11.2018 позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Вказана постанова вмотивована тим, що 24.11.2018 о 12 годині 55 хвилин позивач керував на вулиці Космічна, 140 в м. Запоріжжя автомобілем DAF марки «XF 95.480», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом LANFELD, державний номерний знак АЕ 0661ХМ, у якого відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики на причепі, чим порушив пункт 31.4.7.е Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не згоден, оскільки вважає її винесеною з порушенням норм чинного законодавства.

Позивач посилається на те, що він дійсно 24.11.2018 близько 12 год. 55 хвилин рухався по вулиці Космічна, 140 в м. Запоріжжя на автомобілі DAF марки «XF 95.480», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом LANFELD, державний номерний знак АЕ 0661ХМ, де його зупинив відповідач і повідомив, що він керував транспортним засобом, у якого були відсутні задні грязезахисні бризковики на причепі LANFELD, чим порушив п. 31.4.7. е ПДР. Позивач не погодився з відповідачем та вказав йому, що виїжджав з дому з грязезахисними бризковиками на причепі, а в дорозі бризковики порвалися та повідпадали у зв'язку з незадовільним станом дорожнього покриття та погодними умовами, тому він рухався якомога коротшим шляхом до місця стоянки та ремонту із ввімкненою аварійною світловою сигналізацією, як це передбачено п. 31.5. ПДР України, де вказано, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до п 9.9. аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами.

Також позивач зазначив відповідачеві, що відповідно до п. 31.6 ПДР з такою несправністю, як відсутність грязезахисних бризковиків подальший рух не забороняється, а забороняється лише експлуатація такого транспортного засобу відповідно до п. 31.4 ПДР.

Не зважаючи на його пояснення, відповідач виніс постанову і на вимогу позивача відмовився надати її копію, вказавши, що позивач від підпису відмовився. Після цього позивач поїхав до найближчої стоянки та купив нові бризковики і встановив їх на свій причеп, фото причепу з бризковиками позивач долучив до позовної заяви.

Позивач зазначає, що копію оскаржуваної постанови він отримав поштою 29.11.2018 року, що підтверджується поштовим конвертом.

Позивач просить суд постанову серії ЕАВ № 752134 від 24.11.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП визнати незаконною та скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає позов необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом було встановлено, що постановою серії ЕАВ № 752134 від 24.11.2018 позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. У постанові зазначено, що 24.11.2018 о 12 годині 55 хвилин позивач на вулиці Космічній в м. Запоріжжя керував автомобілем DAF марки «XF 95.480», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом LANFELD, державний номерний знак АЕ 0661ХМ, у якого відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики на причепі, чим порушив пункт 31.4.7.е Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України розгляд і вирішення справ здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно з ч.1 ст. 77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 752134 від 24.11.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, суд враховує таке.

Відповідно до п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту «е» пункту 31.4.7 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно з законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Згідно з абзацом другим пункту 31.5 Правил у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

У позовній заяві позивач не заперечував відсутності у нього на причепі грязезахисних бризковиків на час його зупинки інспектором поліції, однак зазначив, що бризковики відірвало у нього під час руху і він прямував до місця ремонту.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов'язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

ДСТУ 3649:2010. Національний стандарт України. Колісні транспортні засоби «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби (далі КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 1.8. наказу про затвердження Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2012 року за № 2169/22481, передбачено, що конструкція ТЗ має відповідати ідентифікаційним даним, зазначеним у реєстраційних документах ТЗ. Вимоги щодо перевірки конструктивного та технічного стану колісного транспортного засобу, його складників наведено в додатку 1 до цих Вимог. У цьому додатку наведено вимоги: Правил Європейської економічної комісії ООН з поправками (далі - Правила ЄЕК ООН), що додаються до Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання і частин, які можуть бути встановлені та /або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів 1958 року з поправками 1995 року (далі - Женевська угода 1958 року); Регламентів, Директив, Рішень ЄС щодо затвердження конструкції ТЗ, за якими визначають еквівалентними Правила ЄЕК ООН; Зведеної резолюції стосовно конструкції транспортних засобів (CP.3) - (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2 від 30 червня 2011 року) - документ Європейської економічної комісії ООН (далі - Зведена резолюція); стандартів законодавчо регульованої сфери. Ці вимоги застосовують не вище рівня, який був чинним на дату реєстрації ТЗ.

Пунктом 1.7 розділу № 1 Загальних характеристик технічного стану ТЗ та його складників Додатку № 1 до «Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки» визначено, що 1.7. Пристрої перешкоджання викиданню з-під пневматичних коліс твердих предметів, бруду. Бризковики, грязезахисні фартухи у передбачених виробником або документами з питань переобладнання відповідно до Порядку переобладнання випадках мають відповідати вимогам пункту 6.8.13 ДСТУ 3649:2010. У випадку здвоєних шин ширина бризковиків має бути не меншою ніж відстань між крайніми зовнішніми точками цих шин.

Відповідно до вимог пункту 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств - виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з п. 2.3 ПДР водій для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом зобов'язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

Водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 13954 від 07.11.2015 року передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, і частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач не надав достатніх та беззаперечних доказів в підтвердження своєї позиції, яка суперечить встановленим судом фактичним обставинам справи, а з наданих позивачем світлин неможливо встановити, коли саме вони зроблені та де, тому суд не може їх взяти до уваги в якості доказу.

Таким чином, позивачем було допущено порушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

За встановлених судом обставин вимоги позивача є необґрунтованими, тому слід відмовити в задоволенні позову повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 8-9, 72-77, 241, 242-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: 52722, вулиця Радянська, 9, с. Самарське, Петропавлівський район, Дніпропетровська область, до інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_2, місце знаходження: 69005, вулиця Перемоги, 96, м. Запоріжжя, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_3