Справа № 1640/2718/18
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м.ПолтаваСправа № 1640/2718/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 / позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Полтавській області / відповідач) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 липня 2018 року №, згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на 172116,21 грн.,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 липня 2018 року №, згідно якого донараховано військовий збір в розмірі 14161,23 грн.,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 липня 2018 року №, згідно якого донараховано 155463,71 грн. єдиного внеску,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 липня 2018 року №, згідно якого донараховано 6385,50 грн. єдиного внеску,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 липня 2018 року №, згідно якого застосовано штрафні санкції у розмірі 20125 грн. за платежем акцизний податок на пальне.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказував на протиправність оскаржуваних рішень, зазначаючи, що порушень податкового законодавства не допускав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

12 вересня 2018 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ДФС у Полтавській області на позов, у якому відповідач вказував на правомірність оскаржуваних рішень (т.1 а.с. 194-197).

У зв'язку із ненаданням сторонами усіх витребуваних доказів розгляд справи, який було призначено на 18 вересня 2018 року відкладено на 25 вересня 2018 року (т.3 а.с. 252-253).

25 вересня 2018 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи (т.4 а.с. 6).

За результатами розгляду клопотання представника позивача, розгляд справи призначений на 25 вересня 2018 відкладено на 02 жовтня 2018 року (т.4 а.с. 10).

02 жовтня 2018 року від представника позивача до Полтавського окружного адміністративного суду надійшлт:

а) клопотання про відкладення розгляду справи,

б) заява про уточнення позовних вимог, а саме позовними вимогами вважати:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 липня 2018 року №1, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на 172116,21 грн., в тому числі за основним платежем 137962,97 грн., та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 34423,24 грн.,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 липня 2018 року №, яким донараховано військовий збір в сумі 14161,23 грн., в тому числі за основним платежем 11328,98 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 2832,25 грн.,

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 липня 2018 року № про сплату недоїмки в сумі 133100,16 грн.,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 липня 2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного податку в сумі 22363,55 грн,

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 липня 2018 року № про сплату недоїмки в сумі 4257 грн.,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 липня 2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного податку в сумі 2128,50 грн.,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 липня 2018 року №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 20125 грн.,

в) заява про виклик свідка (т.4 а.с. 40-53).

У судовому засіданні, яке призначено на 02 жовтня 2018 року судом постановлено ухвалу про визнання явки ОСОБА_1 та представника - ОСОБА_2 у судові засідання обов'язковою, розгляд справи відкладено на 25 жовтня 2018 року (т.4 а.с. 58-61).

25 жовтня 2018 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ДФС у Полтавській області, у якому відповідач наполягав на правомірності оскаржуваних рішень (т.4 а.с. 83-84).

У судовому засіданні призначеному на 25 жовтня 2018 року прийнято до розгляду уточнення позивача до позовної заяви, частково задоволено клопотання про виклик свідків, постановлено ухвалу про витребування від сторін додаткових доказів та відкладено розгляд справи на 06 листопада 2018 року (т.4 а.с. 115-124).

У судовому засіданні призначеному на 06 листопада 2018 року допитано в якості свідка ОСОБА_4 та оголошено перерву в розгляді справи до 22 листопада 2018 року (181-183).

Свідок ОСОБА_4 зазначила, що перевірка розпочалася у встановлений час, при перевірці було надано усі необхідні первинні документи. Зазначив, що оскільки перевіряючі перебували в окремому кабінеті не відомо чи перевірялися усі документи, чи вибірково. Свідок пояснила, що будучи бухгалтером ОСОБА_1 складала довідку по витратам, яку надавала під час перевірки. Розрахунок з контрагентами проводили у готівковій та безготівковій формі.

У судовому засіданні призначеному на 22 листопада 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 грудня 2018 року.

Позивач та його представник під час розгляду справи позовні вимоги підтримали, у судових дебатах просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача під час розгляду справи проти задоволення позову заперечував, у судових дебатах просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період із 21 вересня 1995 року по 13 червня 2018 року був зареєстрований, як фізична особа-підприємець (т.1 а.с. 92-94).

У період із 21 липня 1997 року по 13 червня 2018 року ОСОБА_1 був зареєстрований платником ПДВ (т.2 а.с. 30 зворотній бік).

У період із 27 квітня 2018 року по 21 травня 2018 року, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями, та частини четвертої статті 6, підпункту 2 пункту 1 статті 13 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", наказу ГУ ДФС у Полтавській області №597 від 17 квітня 2018 року та плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на квітень 2018 року, інспекторами ГУ ДФС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року.

За результатами перевірки інспекторами ГУ ДФС у Полтавській області 29 травня 2018 року складено ОСОБА_5 №658/16-31-13-11-16/НОМЕР_1 "Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року" (т.1 а.с. 22-70).

Згідно висновків документальної планової виїзної перевірки встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1:

- підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16, пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповнення) та пункту 6 статті 128 Господарського кодексу України №436-IV від 16 січня 2003 року (із змінами та доповненнями), а саме неналежне ведення книги обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку (69 від 26 вересня 2016 року), що призвело до включення декларацій про майновий стан і доходи за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік неправдивих даних;

- пункту 44.1 статті 44, підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, пункту 177.2 статті 177, підпункту 177.4.3 пункту 177.4, підпункту 177.5.3 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 137692,97 грн., у тому числі по періодах: за 2015 рік - 287,49 грн., за 2016 рік - 102035,56 грн., за 2017 рік - 35369,92 грн.,

- пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме не подання до Пирятинського відділення Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за травень 2017 року по строку подання 20 червня 2017 року, фактично не подано,

- статті 7, 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року, а саме платником податків не було проведено нарахування заробітної плати/доходу по 6 найманим працівникам на загальну суму 19350 грн., в зв'язку з чим занижено податкове зобов'язання по єдиному внеску на загальну суму 4257, грн. за травень 2017 року,

- пункту 2 частини першої статті 7 та частини 11 (у 2015 році) частини 5 (у 2016-2017 роках) статті 8, статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (із змінами та доповненнями) внаслідок чого занижено суму єдиного внеску на 113100,16 грн., в тому числі за 2015 рік на 665,08 грн., за 2016 на 89205,22 грн., за 2017 рік на 43229,86 грн.,

- підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) внаслідок чого занижено податок на додану вартість в сумі 11011 грн. в тому числі за березень 2016 року - 201 грн., за вересень 2016 року - 10810 грн.,

- пункту 201.10 статті 201 Розділу V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме встановлено порушення термінів реєстрації податкової накладної по СТОВ "Дружба-нова", податкової накладної №1 від 01 серпня 2016 року на суму ПДВ 2609,22 грн. (термін порушення реєстрації - 1 день),

- підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме ФОП ОСОБА_1 без реєстрації платником акцизного податку в лютому 2016 року здійснено реалізацію дизельного палива на загальну суму 20125 грн.,

- підпункту 1.1, підпункту 1.2, підпункту 1.4, підпункту 1.5 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України" від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено військовий збір в сумі 11328,98 грн., в тому числі за 2015 рік - 28,75 грн., за 2016 рік - 8352,74 грн., за 2017 рік - 2947,49 грн.

На підставі висновків ОСОБА_5 №658/16-31-13-11-16/НОМЕР_1 "Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року" від 29 травня 2018 року ГУ ДФС у Полтавській області складено 16 липня 2018 року, зокрема:

- податкове повідомлення-рішення №, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 172160,21 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 137692,97 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 34423,24 грн. (т.1 а.с. 14);

- податкове повідомлення-рішення №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 20125 грн. (т.1 а.с. 17);

- податкове повідомлення-рішення №, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання по військовому збору в загальному розмірі 14161,23 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 11328,98 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 2832,55 грн. (т.1 а.с. 18);

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 2128,50 грн. (т.1 а.с. 15);

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого внеску, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 22363,55 грн. (т.1 а.с. 16);

- вимогу № про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 4257 грн. (т.6 а.с. 207);

- вимогу № про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 133100,16 грн. (т.6 а.с. 208).

Збільшуючи ОСОБА_1 суми грошових зобов'язань та застосовуючи штрафні санкції, згідно вищевказаних рішень ГУ ДФС у Полтавській області виходило з наступного:

"При поданні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік ФОП ОСОБА_1 занижено суму одержаного доходу по причині не включення до його складу суми оплаченої дебіторської заборгованості, яка рахувалася станом на 01 січня 2015 року по ФОП ОСОБА_6 в розмірі 1916,67 грн.;

При поданні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік ФОП ОСОБА_1 завищено суму одержаного доходу на 264296,54 грн. по причині включення до його складу вартості наданих транспортних послуг, які не оплачені контрагентами - покупцями та рахується дебіторська заборгованість на 01 січня 2017 року, а саме:

- СТОВ "Дружба-нова" - 107630,18 грн. ОСОБА_5 прийому-передачі виконаних робіт по договору про надання послуг по перевезенню вантажів ПВ01/06/2016-06 від 01 червня 2016 року за період з 29 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року №ДН000023351 від 31 грудня 2016 року на загальну суму 129156,22 грн. Розрахунки між контрагентами проведено у безготівковій формі 12 січня 2017 року відповідно платіжного доручення №423211 на загальну суму 129156,22 грн.,

- ТОВ "Агро-Віка" - 150000 грн. ОСОБА_5 виконаних робіт по договору 5/ТП від 01 липня 2016 року №55 від 28 липня 2016 року на загальну суму 180000 грн. Розрахунок між контрагентами станом на 31 грудня 2017 року не проведено,

- ТОВ "Агротрейдінг ойл" - 833,33 грн. ОСОБА_5 виконаних робіт по договору №АТО203 від 12 травня 2016 року №81 від 19 грудня 2016 року на загальну суму 7398,40 грн. Розрахунок по вищевказаному акту виконаних робіт між контрагентами проведено у безготівковій формі 23 грудня 2016 року, відповідно до платіжного доручення №187 на загальну суму 6398,40 грн., 10 січня 2017 року відповідно до платіжного доручення №315 на загальну суму 1000 грн.,

- ТОВ "Запоріжагропродукт" - 5833,03 грн. Рахунок фактура від 19 грудня 2016 року №80 на суму 47111,40 грн. Розрахунок між контрагентами проведено у безготівковій формі 23 грудня 2016 року відповідно до платіжного доручення №215 на загальну суму 40111,77 грн., 10 січня 2017 року відповідно до платіжного доручення №343 на загальну суму 6999,63 грн.;

При поданні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік ФОП ОСОБА_1 занижено суму одержаного доходу на 101646,54 грн. допущено по причині не включення до складу оподатковуваного доходу за 2017 рік суми оплаченої дебіторської заборгованості в розмірі 114296,54 грн. за надані транспорті послуги, що рахувалась, як дебіторська заборгованість на 01 січня 2017 року та яка була фактично оплачена у 2017 році по наступним контрагентам:

- СТОВ "Дружба-нова" - 107630,18 грн. ОСОБА_5 прийому-передачі виконаних робіт по договору про надання послуг по перевезенню вантажів ПВ01/06/2016-06 від 01 червня 2016 року за період з 29 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року №ДН000023351 від 31 грудня 2016 року на загальну суму 129156,22 грн. Розрахунки між контрагентами проведено у безготівковій формі 12 січня 2017 року відповідно платіжного доручення №423211 на загальну суму 129156,22 грн.,

- ТОВ "Агротрейдінг ойл" - 833,33 грн. ОСОБА_5 виконаних робіт по договору №АТО203 від 12 травня 2016 року №81 від 19 грудня 2016 року на загальну суму 7398,40 грн. Розрахунок по вищевказаному акту виконаних робіт між контрагентами проведено у безготівковій формі 23 грудня 2016 року, відповідно до платіжного доручення №187 на загальну суму 6398,40 грн., 10 січня 2017 року відповідно до платіжного доручення №315 на загальну суму 1000 грн.,

- ТОВ "Запоріжагропродукт" - 5833,03 грн. Рахунок фактура від 19 грудня 2016 року №80 на суму 47111,40 грн. Розрахунок між контрагентами проведено у безготівковій формі 23 грудня 2016 року відповідно до платіжного доручення №215 на загальну суму 40111,77 грн., 10 січня 2017 року відповідно до платіжного доручення №343 на загальну суму 6999,63 грн.;

Включення до складу доходу вартості наданих транспортних послуг на суму 12650 грн., які не оплачені контрагенту-покупцю та рахується, як дебіторська заборгованість на 01 січня 2018 року, а саме:

- СТОВ "Дружба-нова" - 12650 грн.. Акт прийому передачі виконаних робіт по договору про надання послуг по перевезенню вантажів 29/08/2017-17 від 29 серпня 2017 року за період з 10 вересня 2017 року по 30 вересня 2017 року №ДН000018693 від 21 вересня 2017 року на загальну суму 61619,02 грн. Розрахунки між контрагентами проведено частково у безготівковій формі 26 вересня 2017 року відповідно до платіжного доручення №9833 на загальну суму 46436,02 грн. Сума дебіторської заборгованості станом на 01 січня 2018 року по СТОВ "Дружба-нова" - 15180 грн.;

За даними перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 при поданні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік завищено суму документально підтверджених витрат на 821145,77 грн., у тому числі:

- за рахунок включення до складу витрат вартості послуг оренди автотранспорту на суму 645000 грн., які не оплачені контрагентам та рахуються як кредиторська заборгованість станом на 01 січня 2017 року, а саме по ФОП ОСОБА_7 в сумі 322500 грн. ФОП ОСОБА_5 в сумі 322500 грн.,

- за рахунок включення до складу витрат вартості оплаченої протягом 2015 року електроенергії в сумі 3146,07 грн. по контрагенту ПАТ "Полтаваобленерго",

- за рахунок включення до складу витрат сплаченої суми податку на додану вартість в сумі 171197 грн. та сплаченої суми податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності в сумі 1802,70 грн.;

За даними перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 при поданні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік завищено суму документально підтверджених витрат на 94853 грн. за рахунок включення до складу витрат сплати ПДВ;

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, а також утримання єдиного внеску із сум заробітної плати. нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) встановлено порушення статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року, а саме платником податків не було здійснено утримання єдиного внеску по 6 найманим працівникам на загальну суму 4257 грн. за травень 2017 року, в зв'язку із неподанням до Пирятинського відділення Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за травень 2017 року;

У лютому 2016 році ФОП ОСОБА_1, який не був зареєстрований, як платник акцизного податку, здійснено реалізацію дизельного палива Energy ПП "Макс-Транс" на підставі договору поставки №1 від 01 лютого 2016 року".

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача щодо правомірності збільшення йому суми грошового зобовязання з податку на податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску та застосування штрафних санкцій звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку податковим повідомленням - рішенням від 16 липня 2018 року № та №, судом встановлено наступне.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі статтею 92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України, Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16 липня 1999 року №996-XIV, Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року №2464-VІ (в редакціях, які діяли на дату їх виникнення).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту

Відповідно до пункту 164.1. статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно з підпунктами 164.1.1., 164.1.2. пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Відповідно до підпункту 164.1.3. пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Статтею 177 Податкового кодексу України визначено порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пунктів 177.1, 177.2, 177.5 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця. Фізичні особи-підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Отже, визначальною ознакою понесених протягом календарного року витрат є їх зв'язок із господарською діяльністю фізичної особи-підприємця.

Згідно з пунктом 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

При цьому, фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару (пункт 177.10 статті 177 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпунктів 5, 6 пункту 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 16 вересня 2013 року №481, самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг; у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня.

Аналізуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що чистий оподатковуваний дохід фізичної особи-підприємця за звітний податковий період визначається як різниця між отриманим від провадження господарської діяльності в грошовій та не грошовій формі доходом та документально підтвердженими витратами, що пов'язані з її здійсненням.

При цьому, фізична особа-підприємець може віднести до складу витрат, витрати, що безпосередньо пов'язані з отримання доходів, перелік яких визначено пунктами 177.4.1-177.4.4 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України за умови, що факт понесення таких витрат підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку.

Судом встановлено, що 01 червня 2016 року між ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та СТОВ "Дружба-нова" (замовник) укладено договір №ПВ01/06/2016-06 про надання послуг по перевезенню вантажів (т.2 а.с. 130-135).

За умовами договору виконавець бере на себе зобов'язання доставити автомобільним транспортом, довірений йому замовником вантаж з місця відправлення до пункту призначення по маршруту, вказаному замовником.

За результатами виконання умов договору між ФОП ОСОБА_1 та СТОВ "Дружба-нова" 31 грудня 2016 року складено ОСОБА_5 №ДН000023351 прийому-передачі виконаних робіт, виписано податкову накладну від 31 грудня 2016 року №10 та товарно-транспортні накладні (т.2 а.с. 128, 129, т.5 а.с. 263а-269а).

Розрахунок проведено у безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою (т.3 а.с. 60).

29 серпня 2017 року між ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та СТОВ "Дружба-нова" (замовник) укладено договір №ПВ29/08/2017-17 про надання послуг по перевезенню вантажів (т.2 а.с. 96-101).

За умовами договору виконавець бере на себе зобов'язання доставити автомобільним транспортом, довірений йому замовником вантаж з місця відправлення до пункту призначення по маршруту, вказаному замовником.

За результатами виконання умов договору між ФОП ОСОБА_1 та СТОВ "Дружба-нова" 21 вересня 2017 року складено ОСОБА_5 №ДН000018693 прийому-передачі виконаних робіт, виписано податкову накладну від 21 вересня 2017 року №1 та товарно-транспортні накладні (т.2 а.с. 76-77).

Частковий розрахунок проведено у безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою (т.3 а.с. 98).

01 липня 2016 року між ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та ТОВ "Агровіка" (замовник) укладено договір №5/ТП (т.2 а.с. 151-152).

За умовами договору виконавець зобов'язується надати послуги по перевезенню вантажу.

За результатами виконання умов договору між сторонами 28 липня 2016 року складено ОСОБА_5 виконаних робіт №55 до договору 5/ТП від 01 липня 2016 року, виписано податкову накладну від 28 липня 2016 року (т.2 а.с. 150, 153).

12 травня 2016 року між ФОП ОСОБА_1 (перевізник) та ТОВ "Агротрейдінг Ойл" укладено договір №АТО 203 перевезення автомобільним транспортом (т.2 а.с.155-158).

За умовами договору перевізник приймає на себе зобов'язання надати замовнику послуги з перевезення вантажу.

За результатами виконання умов договору між сторонами 19 грудня 2016 року складено ОСОБА_5 виконаних робіт №81 до договору №АТО 203 від 12 травня 2016 року та виписано податкову накладну (т.2 а.с. 196-197).

Розрахунок проведено у безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою (т.3 а.с. т.3 а.с. 58).

04 жовтня 2016 року між ФОП ОСОБА_1 (перевізник) та ТОВ Запоріжагропродукт (замовник) укладено договір №ЗАП128 перевезення автомобільним вантажем (т.2 а.с. 207-210).

За умовами договору перевізник приймає на себе зобов'язання надати замовнику послуги з перевезення вантажу.

19 грудня 2018 року ФОП ОСОБА_1 виписано рахунок-фактуру №80 на оплату за транспорті послуги на загальну суму 47111,40 грн.(т.2 а.с. 238).

Також 19 грудня 2016 року ФОП ОСОБА_1 виписано податкову накладну №6 (т.2 а.с. 239).

Розрахунок проведено у безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою (.т.3 а.с. 59).

Крім того, 01 липня 2016 року між ОСОБА_7 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди транспортних засобів з екіпажем (водіями) №4 (т.1 а.с. 73).

За умовами договору орендодавець зобов'язується передати орендарю в тимчасове володіння та користування вантажний автомобіль, а також зобов'язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове володіння та користування автомобіль. Під автомобілем розуміється: вантажний автомобіль марки Камаз 55102, державний номер НОМЕР_2, причіп ВІ0601ХО.

30 листопада 2016 року ФОП ОСОБА_7 виписано рахунок-фактуру №14 на загальну суму 322500 грн. за оренду автомобіля з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року за договором оренди №4 від 01 липня 2016 року (т.1 а.с. 74).

Розрахунок між контрагентами проводився у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 13 лютого 2017 року №41, від 17 лютого 2017 року №48, від 11 жовтня 2017 року №193, від 13 жовтня 2017 року №194, від 20 жовтня 2017 року №200, від 27 жовтня 2017 року №209 (т.1 а.с. 75-77).

01 липня 2016 року між ОСОБА_5 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди транспортних засобів з екіпажем (водіями) №1 (т.1 а.с. 78).

За умовами договору орендодавець зобов'язується передати орендарю в тимчасове володіння та користування вантажний автомобіль, а також зобов'язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію. Під автомобілем розуміється: вантажний автомобіль марки Камаз 55102, державний номер 10909ОН, причіп 10222ОН.

30 листопада 2016 року ФОП ОСОБА_5 виписано рахунок-фактуру №10 на загальну суму 322500 грн. за оренду автомобіля з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року за договором №1 від 01 липня 2016 року (т.1 а.с. 79).

Розрахунок між контрагентами проводився у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 09 лютого 2017 року №38, від 13 лютого 2017 року №40 (т.1 а.с. 80).

Крім того 01 жовтня 2008 року між ВАТ "Полтаваобленерго" та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір постачання електричної енергії №220 (т.6 а.с. 163-167).

21 жовтня 2015 року ПАТ "Полтаваобленерго" виписано рахунок №220 за активну електричну енергію згідно договору №220 від 01 жовтня 2008 року на загальну суму 1996,51 грн. (т.6 а.с. 168).

21 жовтня 2015 року між ПАТ "Полтаваобленерго" та ФОП ОСОБА_1 складено ОСОБА_5 до договору №220 від 01 жовтня 2008 року за спожиту у жовтні 2015 року електроенергію (т.6 а.с. 168).

Розрахунок з постачальником електроенергії здійснено у безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням №200 від 22 жовтня 2015 року (т.6 а.с. 169).

31 жовтня 2015 року ПАТ "Полтаваобленерго" складено податкову накладну №201 (т.6 а.с. 170).

23 листопада 2015 року ПАТ "Полтаваобленерго" виписано рахунок №220 за активну електричну енергію згідно договору №220 від 01 жовтня 2008 року на загальну суму 2007,46 грн. (т.6 а.с. 171).

23 листопада 2015 року між ПАТ "Полтаваобленерго" та ФОП ОСОБА_1 складено ОСОБА_5 до договору №220 від 01 жовтня 2008 року за спожиту у жовтні 2015 року електроенергію (т.6 а.с.171).

Розрахунок з постачальником електроенергії здійснено у безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням №200 від 25 листопада 2015 року (т.6 а.с. 172).

31 жовтня 2015 року ПАТ "Полтаваобленерго" складено податкову накладну №179 (т.6 а.с. 173).

При проведенні перевірки ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом не встановлено порушень при здійсненні господарських операцій між позивачем та його контрагентами, не встановлено також відсутності підтверджуючих первинних документів складених за результатами здійснення таких операцій, при цьому наявність порушень податкового законодавства ревізор пов'язує із не включенням у спірних періодах по спірним операціям, як сплата дебіторської заборгованості, так і витрат, які не оплачені контрагентами.

Однак, суд зауважує, що наявність кредиторської заборгованості за послуги може лише свідчити про існування у позивача зобов'язань перед контрагентами щодо сплати за послуги та призводить до зменшення власного капіталу платника податку.

Крім того, суд вважає, що наявність у платника податку - фізичної особи-підприємця, що здійснює діяльність на загальній системі оподаткування, кредиторської заборгованості перед постачальниками, не позбавляє права платника податку на формування витрат звітного періоду, за умови отримання доходу від реалізації таких товарів та документального підтвердження розміру понесених витрат.

Суд також звертає увагу контролюючого органу, що не включення до складу оподатковуваного доходу за 2017 рік суми оплаченої дебіторської заборгованості по контрагентам СТОВ "Дружба-нова", ТОВ "Агротрейдінг ойл", ТОВ "Запоріжагропродукт" фактично відбулося по причині включення такого доходу у 2016 році та може лише свідчити про порушення позивачем ведення бухгалтерського обліку, а не заниження загального оподатковуваного доходу.

Однак, суд погоджується із контролюючим органом, щодо заниження ФОП ОСОБА_1 у спірному періоді податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 50303,68 грн., з огляду на наступне.

Як випливає із акту перевірки за 2015 рік ФОП ОСОБА_1 занижено суму річного оподатковуваного доходу за 2015 рік на суму 1916,67 грн. по причині не включення до його складу суми оплаченої дебіторської заборгованості по ФОП ОСОБА_6, для перевірки правильності визначенням платником податків у спірному періоді податкових зобов'язань, судом неодноразово витребувалося у позивача первинні документи, ведення яких передбачено чинним законодавством, однак, як пояснив позивач вищевказані документи в останнього відсутні у зв'язку із їх втратою.

Крім того, як слідує із листа від 03 травня 2018 року наданого ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області на запит №1028/16-31-1311-22 від 17 квітня 2018 року - до податкової декларації за 2016 рік було включено, зокрема податок на додану вартість в загальному розмірі 266050 грн. та авансові внески прибуткового податку з чистого доходу в розмірі 1802,70 грн. (т.1 а.с. 212-214).

Відповідно до пункту 177.3. статті 177 Податкового кодексу України для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Враховуючи, що позивач у спірному періоді був зареєстрований платником податку на додану вартість не мав права включати до витрат ПДВ та авансові внески прибуткового податку.

При цьому суд не приймає твердження позивача, щодо не подання до контролюючого органу листа (від 03 травня 2018 року) із зазначенням сум витрат включених до податкової декларації за 2016 рік, оскільки останній підписаний ОСОБА_1 та засвідчений печаткою.

Крім того 06 лютого 2017 року ФОП ОСОБА_1 подано до Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік (т.1 а.с. 218).

До графи 6 - податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті самостійно, рядка 10.7 - чистий оподатковуваний дохід, отриманий фізичною особою-підприємцем від господарської діяльності, віднесено 2890,24 грн.

При цьому за даними додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податку за результатами звітного року становить 4692,94 грн. (т.1 а.с. 217).

Відповідно до пункту 2 Розділу III Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02 жовтня 2015 року за №859, у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 вересня 2016 року №82: 1 у рядку 10 вказується загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу, що розраховується як сума рядків декларації: рядок 10.1 + рядок 10.2 + рядок 10.3 + рядок 10.4 + рядок 10.5 + рядок 10.6 + рядок 10.7 + рядок 10.8 + рядок 10.9; у рядку 10.7 вказується сума чистого оподатковуваного доходу, отриманого фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, які обрали спрощену систему оподаткування. У разі отримання таких доходів разом з декларацією заповнюється та подається додаток Ф2 до декларації.

У графі 6 рядка 10.7 вказується сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, розрахована за ставкою 18 %, визначеною пунктом 167.1 статті 167 розділу IV Кодексу, та відображена у рядку 1.1 розділу II додатка Ф2 до декларації.

Констатуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відображена ФОП ОСОБА_1 у рядку 1.1 розділу II додатка Ф2 до декларації сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету не відповідає сумі самостійно розрахованій платником податку у графі 6 рядка 10.7 податкової декларації про майновий стан і доходи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 липня 2018 року № в частині нарахування грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб у сумі 87389,29 грн. і штрафні санкції у сумі 21847,31 грн.

Законом України від 31 липня 2014 року №1621-VII підрозділ 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) доповнено пунктом 161 відповідно до якого тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлюється військовий збір.

Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Відповідно до підпункту 1.1-1.3 пункту 161 підрозділ 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Враховуючи, що в ході розгляду справи частково підтверджені висновки перевірки про заниження ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 липня 2018 року № в частині нарахування військового збору у сумі 8676,48 грн. і штрафних санкцій в розмірі 1820,61 грн.

Надаючи правову оцінку рішенню про застосування штрафних санкцій в розмірі 22363,55 грн. за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16 липня 2018 року № та вимогі про сплату 133100,16 грн. боргу від 16 липня 2018 року №Ф-, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені положеннями Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08 липня 2010 року (далі - Закон №2464).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464 на платників збору покладений обов'язок по своєчасному та в повному обсязі нараховуванні, обчисленні і сплаті єдиного внеску.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (частина друга статті 9 Закону №2464).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є, зокрема фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Аргументуючи вищевикладене базою нарахування єдиного внеску для ФОП ОСОБА_1 у спірному періоді була сума доходу, яка підлягала обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Враховуючи, що в ході розгляду справи частково підтверджені висновки перевірки про заниження ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій в частині нарахованого штрафу в розмірі 12592,91 грн. за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16 липня 2018 року № та вимоги від 16 липня 2018 року №Ф- в частині сплати 73507,48 грн. боргу.

Надаючи правову оцінку рішенню про застосування штрафних санкцій в розмірі 2128,50 грн. за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16 липня 2018 року № та вимогі про сплату 4257 грн. боргу від 16 липня 2018 року №Ф-, суд зазначає наступне.

Нараховуючи позивачу грошові зобов'язання за вказаними рішеннями, контролюючий орган виходив з того, що платником податків не було здійснено утримання єдиного внеску по 6 найманим працівникам на загальну суму 4257 грн. за травень 2017 року, в зв'язку із неподанням до Пирятинського відділення Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області звіту про суми нарахованої заробітної плати, однак суд не може погодитися із такими висновками виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 2 статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Згідно частини восьмої статті 9 Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

В ході розгляду справи встановлено, що платіжними дорученнями від 19 травня 2017 року №97 та №107 ФОП ОСОБА_1 сплачено до Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ЄСВ за травень 2017 року в розмірі 4300 грн. (т.1 а.с. 83, 87), а тому суд приходить до висновку, що контролюючий орган помилково пов'язує не подання звіту про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із несплатою єдиного внеску.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що за приписами пункту 7 статті 25 Закону № 2464 за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій в розмірі 2128,50 грн. за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16 липня 2018 року № та вимоги від 16 липня 2018 року №Ф- про сплату 4257 грн. боргу.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню від 16 липня 2018 року №, суд зазначає наступне.

19 жовтня 2015 року між ФОП ОСОБА_1 (продавець) та ПП "Макс-транс" (покупець) укладено договір поставки №1 (т.3 а.с. 32).

За умовами договору продавець зобов'язується продавати, а покупець оплатити та прийняти: дизельне паливо Energy.

03 лютого 2016 року ФОП ОСОБА_1 виписано рахунок-фактуру №1 на оплату ПП "Макс-транс" 16770,83 грн. за 1250 л. дизельного палива Energy (т.3 а.с. 17).

24 лютого 2016 року ФОП ОСОБА_1, згідно накладної №1, відпущено ПП "Макс-транс" 1250 л. дизельного палива Energy (т.3 а.с. 17).

У цей же день ФОП ОСОБА_1 виписано податкову накладну №12 (т.3 а.с. 19).

Відповідно до підпункту 14.1.212. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" №909-VIII, який набрав чинності із 01 січня 2016 року, пункт 212.3 статті 212 Податкового кодексу України доповнено підпунктом 212.3.4.

Згідно підпункту 212.3.4., пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що з 01 січня 2016 року суб'єкти господарювання, які здійснюють реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники акцизного податку до початку реалізації пального.

В ході судового розгляду встановлено, що у спірному періоді ФОП ОСОБА_1 не був зареєстрований, як платник акцизного податку, що унеможливлювало здійснення останнім реалізації пального.

Твердження представника позивача, що ФОП ОСОБА_1 не міг зареєструватися платником акцизного податку з реалізації пального у зв'язку із тим, що форма заяви про таку реєстрацію затверджена наказом Міністерства фінансів України №218, який набрав чинності лише 12 квітня 2016 року, суд вважає безпідставними, оскільки нормами чинної на момент виникнення спірних правовідносин редакції Податкового кодексу України було встановлено, що особи, які здійснюють реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку саме до початку здійснення реалізації пального.

Констатуючи означене, суд приходить до висновку, що реалізуючи у спірному періоді пальне без реєстрації платником відповідного податку, ФОП ОСОБА_1 допустив порушення податкового законодавства України, а тому підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 16 липня 2018 року № відсутні.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Головного управління ДФС у Полтавській області (, адреса місцезнаходження: вул. Європейська, 4, м.Полтава, 36014) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень та вимог - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області № від 16 липня 2018 року, в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 87389,29 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 21847,31 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області № від 16 липня 2018 року, в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання з військового збору в розмірі 8676,48 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 1820,61 грн.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДФС у Полтавській області № від 16 липня 2018 року про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 12592,91 грн.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДФС у Полтавській області № від 16 липня 2018 року про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 2128,50 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області № від 16 липня 2018 року про сплату ОСОБА_1 боргу в розмірі 4257 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області № від 16 липня 2018 року в частині донарахування ОСОБА_1 єдиного внеску в розмірі 73507,48 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (, адреса місцезнаходження: вул. Європейська, 4, м.Полтава, 36000) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) судові витрати понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 2122,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII.

Повне рішення складено 28 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_8