Справа № 1440/1597/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 1440/1597/18

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 23 червня 2018 року про накладення штрафу в межах виконавчого провадження ВП № 56432505 у розмірі 5100,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що за рішенням суду, яке підлягало виконанню, своєчасно та в межах терміну, що був визначений державним виконавцем, здійснено перерахунок пенсії стягувачу та відповідно до приписів Постанови № 103 частково сплачено частину сум недоотриманої пенсії та повідомлено листом про це відповідача. Також, було зазначено, що повністю виплатити нараховану різницю пенсії на корить стягувача ГУПФУ не в змозі через брак грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року позовні вимоги було задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі № 486/10/18 зобов'язано ГУПФУ перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 01 січня 2016 року згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900-VIІІ від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 03 липня 2017 року ПС № 7574.

На виконання рішення суду, 08 травня 2018 року Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист, який пред'явлений стягувачем до виконання.

21 травня 2018 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56432505 по примусовому виконанню виконавчого листа від 08 травня 2018 року у справі № 486/10/18. У постанові про відкриття виконавчого провадження держаним виконавцем боржнику (ГУ ПФУ) був встановлений строк для добровільного виконання рішення суду - до 01 червня 2018 року.

ГУПФУ листом від 31 травня 2018 року № 3991/08 повідомило відповідача, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі № 486/10/18 ним проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року. Виплату перерахованого розміру пенсії, а також доплату різниці між отриманою та донарахованою пенсіями за вищезазначеним рішенням суду за період з 01 січня 2016 року по 31 травня 2018 року забезпечено в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Постановою головного державного виконавця від 23 червня 2018 року в рамках виконавчого провадження ВП № 56432505 при примусовому виконанні виконавчого листа від 08 травня 2018 року у справі № 486/10/18 в зв'язку з невиконанням добровільно рішення суду в повному обсязі винесено постанову про накладення на ГУПФУ штрафу у розмір 5100,00 грн..

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що із наданих сторонами доказів було встановлено, що ГУПФУ 07 травня 2018 року виконано рішення в добровільному порядку, тобто до відкриття виконавчого провадження, саме в той спосіб, який визначено рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі № 486/10/18.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову правильним, однак, вважає мотивування такого висновку помилковим і таким, що не відповідає вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України та Закону України Про виконавче провадження.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Положеннями статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон) виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад обов'язковості виконання рішень.

Колегія суддів не погоджується з посиланням суду першої інстанції на повне виконання ГУПФУ 07 травня 2018 року рішення в добровільному порядку, тобто до відкриття виконавчого провадження, саме в той спосіб, який визначено рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі № 486/10/18.

Як було вище зазначено, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі № 486/10/18 зобов'язано ГУПФУ перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 у відповідності до норм пенсійного законодавства.

Так, з матеріалів справи, а саме листа ГУПФУ (а.с.13), наданого самим позивачем, вбачається, що пенсійним органом проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2, однак, було зазначено, що виплату перерахованого розміру пенсії та різниці між отриманою пенсією та перерахованою за рішенням суду буде забезпечено в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Тотожні посилання зазначені і в листі ГУПФУ від 31 травня 2018 року № 3991/08 (а.с.15).

Крім того, наведені обставини щодо не виконання рішення суду в повному обсязі підтверджується змістом адміністративного позову (а.с.5), в якому ГУПФУ самостійно зазначено, що «на сьогодні додаткових асигнувань на виплату пенсій до головного управління не надходило. Тобто, головним управлінням проведено виплату пенсії ОСОБА_2 у межах виділених асигнувань».

Відповідно до частини 1 статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що станом на момент винесення спірної постанови відповідача, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі № 486/10/18 не було виконано в повному обсязі, а саме щодо повної виплати перерахованої пенсії ОСОБА_2, а тому з огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що мотивування власного висновку судом першої інстанції з посиланням на повне виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 - помилковим.

Водночас, відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно до частини 1 статті 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як було встановлено вище, ГУПФУ не виконало в повному обсязі рішення суду у зв'язку з відсутністю відповідних асигнувань з Державного бюджету України.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України Про пенсійне забезпечення виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов'язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що невиконання судового рішення ГУПФУ в частині саме виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду, зокрема, від 21 лютого 2018 року справа №814/2655/14, від 13 червня 2018 року справа №757/29541/14-а та від 24 січня 2018 року справа №405/3663/13-а.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 23 червня 2018 року про накладення штрафу в межах виконавчого провадження ВП № 56432505 у розмірі 5100,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає змінити в мотивувальній частині у викладеній редакції.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року - змінити в мотивувальній частині у викладеній редакції. В решті рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Потапчук В.О.