Справа № 200/10788/18-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 р. Справа№200/10788/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 37755477, 85000, Донецька обл., місто Добропілля, вулиця Незалежності, будинок 28А). Просив визнати протиправним та скасувати рішення від 12.09.2018 №2036; зобов'язати повторно розглянути заяву від 14.06.2018 із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 01.12.2012 по 30.09.2013, 01.01.2015 по 31.12.2015, 01.02.2016по 30.04.2016, 30.04.2016 по 01.12.2016 в якості гірничого майстра дільниці ВТБ на ТОВ "Техіновація". Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до п.1ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак рішенням Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю в державному реєстрі застрахованих осіб відомостей про спеціальний стаж, що не відповідає вимогам діючого законодавства.

22 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 263 КАС України.

7 листопада 2018 року на адресу суду надійшов відзив, з якого, зокрема, вбачається, що при розгляді зави відповідно до наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 25 років 2 місяці 12 днів, в т.ч. стаж за Списком №1складає 05 років 02 місяці 18 днів. Відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами ч. 1 ст.114 Закону України п.1 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Періоди роботи на ТОВ «Техіновація» не зараховані до пільгового стажу з огляду на відсутність сплати страхових внесків, період з 01.05.2016 по 19.11.2016 вже зараховано до пільгового стажу за Списком №1. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

3 грудня 2018 року ухвалою суду здійснено перехід до загального провадження та призначено підготовче засідання.

18 грудня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 26 грудня 2018 року позивач та представник відповідача до суду не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Враховуючи те, що спірним питанням є нарахування та виплата пенсії, а для розгляду вказаної категорії справи пріоритетним є швидке вирішення, суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

Просив в задоволені позовних вимог відмовити.

Розглянувши заяви по суті суд встановив наступне.

14 червня 2018 року позивач звернувся до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №2036 про призначення пенсії відповідно до п.1 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

12 вересня 2018 року рішенням Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2036 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1 - 7 років 6 місяців.

При цьому, зазначено, що страховий стаж позивача складає 25 років 2 місяці 12 днів, в т.ч. стаж за Списком №1- 05 років 02 місяці 18 днів.

До пільгового стажу не зараховано період роботи в ТОВ «Техіновація» з 01.12.2012 по 30.09.2013, з 01.01.2015 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 30.04.2016, з 01.12.2016 по 31.12.2016 в якості гірничого майстра дільниці ВТБ з огляду на те, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування відсутні дані про спеціальний стаж за вищевказані періоди роботи.

Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п'ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо вимог про зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.12.2012 по 30.09.2013, з 01.01.2015 по 31.12.2015, 01.02.2016 по 30.04.2016, з 20.11.2016 по 01.12.2016 в якості гірничого майстра дільниці ВТБ на ТОВ "Техіновація" (ідентифікаційний код 35293307) суд зазначає наступне.

В трудовій книжці позивача за номером 8 зроблено запис від 22.10.2010 про прийняття гірничим майстром на дільницю ВТБ з повним робочим днем; за номером 9 зроблено запис від 01.12.2010 про переведення помічником начальника дільниці ВТБ з повним робочим днем в шахті, за номером 10 - запис від 01.12.2012 про переведення гірничим майстром з повним робочим днем в шахті.

З рішення про відмову вбачається, що позивачем для призначення пенсії, зокрема, надані: довідка про підтвердження підземного стажу в ТОВ «Техіновація» від 07.06.2018 №268, довідку про підземні виходи від 07.06.2018 №262, копії наказів про атестацію робочих місць від 24.09.2007 №04-П, від 24.09.2012 №321-к, від 22.09.2017 №174-к.

Підставою для не зарахування до пільгового стажу роботи цих періодів роботи є відсутність даних про спеціальний стаж в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року № 794 затверджене Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (надалі Положення № 794).

Так, згідно з нормами пункту 1 зазначеного Положення персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов'язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням (далі - відомості про фізичних осіб).

В основі персоніфікованого обліку, згідно пункту 3 Положення № 794 лежить обов'язковість і своєчасність подання відомостей про фізичних осіб;

обов'язковість використання індивідуального ідентифікаційного номера даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів.

Згідно норм пункту 5 даного Положення персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).

Уповноважений орган з додержанням вимог статті 23 Закону України Про інформацію ( 2657-12 ) має право:

своєчасно одержувати в установленому порядку від фізичних осіб та роботодавців відомості, передбачені пунктом 1 цього Положення;

проводити у роботодавців перевірку достовірності поданих відомостей про фізичних осіб, зокрема перевірку фінансових та інших документів, що підтверджують зазначені відомості;

у встановленому порядку притягати до відповідальності осіб, винних у порушенні строків подання відомостей, а також подання неправдивих відомостей про фізичних осіб;

видавати у межах своєї компетенції нормативні акти та здійснювати роз'яснення з питань організації персоніфікованого обліку, а також інші права, що випливають із завдань персоніфікованого обліку (пункт 6 Положення № 794).

Уповноважений орган, відповідно до норм пункту 7 Положення № 794:

створює і забезпечує функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб та з цією метою організовувати збирання, оброблення, систематизацію і зберігання відомостей про фізичних осіб;

забезпечує автоматизоване використання відомостей про фізичних осіб для визначення права на виплати за пенсійним страхуванням та розміру цих виплат;

надає фізичним особа відомості про них, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а у разі їх зміни, несвоєчасного надходження страхового збору (внесків), перегляду розміру виплачуваної пенсії, її індексації, зміни умов надання соціальних послуг чи перегляду питання про можливості їх надання - інформує письмово у встановлені строки застраховану особу;

надає роботодавцям допомогу в організації підготовки відомостей про фізичних осіб.

Уповноважений орган виконує функції щодо організації персоніфікованого обліку в тісній взаємодії з центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, державної податкової адміністрації, фінансовими органами, банківськими установами (пункт 8 Положення № 794).

Роботодавці мають право доповнювати та уточнювати подані до уповноваженого органу відомості про фізичну особу відповідно до законодавства (пункт 9 Положення № 794).

Згідно з нормами статті 10 Положення № 794 Роботодавці зобов'язані:

- в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них;

- надавати на вимогу фізичної особи копії документів з відомостями про неї стосовно персоніфікованого обліку.

Фізична особа має право:

- ознайомлюватися з відомостями про неї, внесеними до системи персоніфікованого обліку;

- у разі незгоди з відомостями, внесеними до системи персоніфікованого обліку, звертатися до уповноваженого органу із заявою про їх виправлення;

- вимагати від роботодавців повного та своєчасного подання до уповноваженого органу відомостей стосовно персоніфікованого обліку.

Фізична особа для отримання в майбутньому виплат з Пенсійного фонду:

- повідомляє під час приймання її на роботу свій ідентифікаційний номер з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів і відомості, які вносяться до системи персоніфікованого обліку;

- повідомляє уповноважений орган та роботодавця про зміни у відомостях про неї стосовно персоніфікованого обліку;

- подає уповноваженому органу або роботодавцю документи, які підтверджують відомості про себе, що мають бути внесені до системи персоніфікованого обліку (пункт 11, 12 зазначеного Положення).

Отже, з аналізу зазначених норм, суд доходить висновку, що відсутність відповідних даних у системі персоніфікованого обліку не може бути підставою для не зарахування періодів роботи позивача при призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки він не є суб'єктом, відповідальним за внесення таких даних.

Між тим, такі посилання суперечать вимогам Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 року № 10-1, яке відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб (п. 1 Порядку).

Вказаний Порядок такого поняття як «спеціальний стаж» не містить, тому посилання відповідача на необхідність наявності в реєстрі застрахованих осіб відомості про спеціальний стаж не ґрунтується на вимогах законодавства.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Разом з цим, ненадання акту перевірки іншим пенсійним органом не є підставою для зарахування стажу до спеціального.

Водночас, факт роботи позивача на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Техіновація» з 01.12.2012 по 30.09.2013, з 01.01.2015 по 31.12.2015, 01.02.2016 по 30.04.2016 на посаді гірничий майстер належним чином підтверджується відомостями з трудової книжки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не включено до страхового стажу зазначені періоди роботи, відтак рішення відповідача є незаконним та підлягає скасуванню. Після скасування рішення відповідач зобов'язаний повторно розглянути заяву позивача і прийняти рішення з урахуванням висновків суду, у зв'язку з чим позовні вимог в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.05.2016 по 19.11.2016 в якості гірничого майстра дільниці ВТБ на ТОВ "Техіновація" (ідентифікаційний код 35293307) суд зазначає наступне, що вказаний період вже зараховано до спеціального стажу, що підтверджується наданим відповідачем розрахунком), у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., суд присуджує на користь позивача судовий збір у розмірі 352,40 грн.

На підстав наведеного, керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12 вересня 2018 року №2036 про відмову в призначені пенсії.

Зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 37755477, 85000, Донецька обл., місто Добропілля, вулиця Незалежності, будинок 28А) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) періоди роботи з 01.12.2012 по 30.09.2013, з 01.01.2015 по 31.12.2015, 01.02.2016 по 30.04.2016, з 20.11.2016 по 01.12.2016 в якості гірничого майстра дільниці ВТБ на ТОВ «Техіновація» та повторно розглянути заяву від 14.06.2018 №2036 про призначення пенсії відповідно до п.1ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 37755477, 85000, Донецька обл., місто Добропілля, вулиця Незалежності, будинок 28А) судові витрати в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кошкош О.О.