Справа № 826/20087/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 грудня 2018 року № 826/20087/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДочірнього підприємства «Рітейл Центр»
доОфісу великих платників податків ДФС
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №, -

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Рітейл Центр» (далі - позивач, ДП «Рітейл Центр», Підприємство) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач, Офіс ВПП), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу ВПП від 7 вересня 2016 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на загальну суму 8 717,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог ДП «Рітейл Центр» зазначило, що оприбуткування готівкових коштів, які надходять до каси підприємства, здійснюється у день одержання таких коштів на підставі прибуткових касових ордерів, а за умови застосування реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО), оприбуткування готівкових коштів в касу підприємства здійснюється з відповідним відображенням у книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО). Підприємство вказало, що здійснило, передбачену пунктом 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (далі - Положення), сукупність дій, спрямовану на своєчасне (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбуткування готівкових коштів, які надійшли до каси, на підставі прибуткового касового ордера №549 від 14 лютого 2016 року, а також відобразило це у касовій книзі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

У письмових запереченнях представник відповідача не погодився з позовними вимогами, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову ДП «Рітейл Центр» повністю та зазначив, що позивачем було несвоєчасно оприбутковано готівку в касі, чим порушено пункт 2.6 Положення, а тому прийняте Офісом ВПП оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій є правомірним.

На підставі розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу від 10 жовтня 2017 року №5758 та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2017 року визначено головуючого суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №826/20087/16 та вказану справу передано їй на розгляд.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 4 грудня 2017 року прийнято до провадження адміністративну справу №826/20087/16, зобов'язано учасників процесу подати до канцелярії суду всі наявні документи та пояснення, які, на думку учасників процесу, мають значення для розгляду даної справи.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та викладено його в новій редакції.

Відповідно до пункту 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечили і просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши представників сторін, що з'явились у судове засідання, ознайомившись з їх письмово викладеними позиціями, наявними матеріалами справи, які дають змогу здійснити оцінку правомірності взаємовідносин сторін, у зв'язку з відсутністю потреби заслуховувати свідків чи експерта, суд, за наявності відповідної письмової заяви представника позивача, закінчує розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Працівниками Головного управління ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку магазину, що належить позивачеві, за адресою: вул. Інтернаціональна, 6, м. Фастів, Київська область, за результатами якої складено акт перевірки від 18 серпня 2016 року (реєстраційний від 25 серпня 2016 року №0086/28/10/РРО/38734018, далі - акт перевірки).

Даним актом зафіксовано висновок контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог пункту 2.6 глави 2 Положення, зокрема, вказано, що суб'єктом господарювання не забезпечено обліку готівки у повній сумі їх фактичного надходження у КОРО на підставі фіскального звітного чека за 14 лютого 2016 року №1393, надрукованого на РРО №, а саме своєчасного у день одержання відображення у графі 5 розділу 2 КОРО № не виконано обліковий запис та не оприбутковано у встановленому порядку готівкові кошти на загальну суму 1743,50 грн. Також зазначено, що вказані готівкові кошти не підтверджені відповідним обліковим записом у КОРО.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 7 вересня 2016 року №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 8717,50 грн за порушення пункту 2.6 глави 2 Положення.

Не погоджуючись із вказаним податковим-повідомленням рішенням позивач оскаржив їх у порядку адміністративного оскарження до контролюючого органу.

Рішенням про результати розгляду скарги відповідачем від 17 листопада 2016 року №24736/6/99-99-03-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - без змін.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій віднесено до повноважень Національного банку України (пункт 6 статті 33 Закону України «Про Національний банк України» від 20 травня 1999 року №679-XIV).

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами, а також окремі питання організації банками робіт з готівкою, є Положення.

Відповідно до пункту 1.2 Положення оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму їх фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

За змістом пункту 2.6 глави 2 Положення, яке визначає, зокрема, порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до пункту 7.16. Положення передбачено, що під час перевірки органами контролю повного і своєчасного оприбуткування коштів, що надійшли до каси від здійснення господарської діяльності, записи в касовій книзі звіряються за сумами та строками з даними відповідних прибуткових касових ордерів (із залученням у разі потреби таких виправдних документів: розрахункових документів, квитанцій до прибуткових касових ордерів, рахунків-фактур, товарно-транспортних і податкових накладних тощо).

Перевіряється також проведення записів щодо реєстрації зазначених ордерів (за сумами і датами) у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів.

Наведені вище правові норми дають підстави для висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Не відображення готівки у книзі обліку розрахункових операцій після проведення розрахункової операції із застосуванням РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки, відповідальність за яке встановлена Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року №436/95.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надавав до суду копії: прибуткового касового ордеру №549 від 14 лютого 2016 року на суму 2 143,50 грн. (з зазначеною підставою - інкасація грошових коштів в касу магазину); книги КОРО із записами оприбуткування коштів за період який перевірявся та номеру денного Z звіту; також копію фіскального чека № від 14 лютого 2016 року, яким підтверджується друк вищевказаного денного Z звіту.

Таким чином, отримання вищезгаданої суми було проведено через РРО, на підставі прибуткового касового ордеру №549 від 14 лютого 2016 року, про що свідчить фіскальний звітний чек (Z-звіт), а її оприбуткування відображено у розділі 2 книзі обліку розрахункових операцій, тобто позивачем забезпечена належна, своєчасна та повна фіксація готівки.

Доводи відповідача про нездійснення позивачем в день одержання готівкових коштів у повній сумі їх фактичного надходження у КОРО не знайшли свого підтвердження, оскільки Офісом не надано доказів на підтвердження даного правопорушення (копії відповідної КОРО позивача на момент складення акту фактичної перевірки, фіскального звітного чеку за відповідний період).

Отже, відповідачем не доведено факт порушення позивачем пункту 2.6 Положення, натомість усі доводи ґрунтуються на неправильній суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи.

Посилання відповідача на пояснення директора ОСОБА_1 про несвоєчасно зроблений обліковий запис за 14 лютого 2016 року по звіту №1393 не можуть бути прийняті судом до уваги в якості беззаперечного доказу вчинення позивачем порушення вимог податкового законодавства з урахуванням наявності в матеріалах справи письмових доказів, що спростовують висновки відповідача.

Суд також звертає увагу на те, що Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року №436/95 передбачено застосовування фінансові санкцій у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, отже виконання позивачем всіх вимог Положення щодо фіксації готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій унеможливлює застосування штрафних санкцій, оскільки порушення ведення Книги обліку доходів і витрат, самі по собі, не дає підстав для накладення штрафу.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 січня 2018 року (справа №2а-12605/11/2670) і від 13 березня 2018 року (справа №826/18812/16).

З огляду на зазначене, визначення контролюючим органом у спірному податковому повідомленні-рішенні штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 8 717, 50 грн. є неправомірним.

Наведені вище обставини в своїй сукупності дають суду підстави для висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства «Рітейл Центр» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 7 вересня 2016 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на загальну суму 8 717,50 грн.

Стягнути на користь Дочірнього підприємства «Рітейл Центр» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 (тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржене за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Позивач - Дочірнє підприємства «Рітейл Центр» (, адреса: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 16, кімната 5).

Відповідач - Офіс великих платників податків ДФС (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г).

Суддя: Н.А. Добрівська