Справа № 826/11489/17
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві у порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про стягнення виконавчого збору від 04.09.2017 року №47119525;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про відкриття виконавчого провадження від 06.09.2017 року №54638097.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов від 04.09.2017 року №47119525 та від 06.09.2017 року №54638097 в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про відкриття виконавчого провадження від 06.09.2017 року №54638097.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року про відмову у відкритті провадження ОСОБА_3 у відкритті провадження в адміністративній справі №826/11489/17 в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про стягнення виконавчого збору від 04.09.2017 року №47119525 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом Олександром Олександровичем винесено постанову №47119525 про стягнення виконавчого збору.

06.09.2017 постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича відкрито виконавче провадження №54638097 з примусового виконання постанови №47119525 про стягнення виконавчого збору.

Вважаючи постанови державного виконавця протиправними та такими, що підлягають скасуванню, ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про стягнення виконавчого збору від 04.09.2017 року №47119525 та зазначив, що даний спір не може розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом першим частини першої статті 3 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) справою адміністративної юрисдикції визначено переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 17 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначаються сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законами та нормативно-правовими актами.

Частиною другої статті 74 Закону України №1404-VIII щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено також у ст.181 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ч. 1 зазначеної статті, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржується правомірність постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про стягнення виконавчого збору від 04.09.2017 року №47119525.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, оскарження постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про стягнення виконавчого збору від 04.09.2017 року №47119525 має здійснюватись саме у порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 321/16/14-ц/15.

Окрім того, позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що після отримання ним ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про стягнення виконавчого збору від 04.09.2017 року №47119525, правомірність зазначеної постанови була оскаржена та розглянута в судовому порядку згідно приписів Цивільного процесуального кодексу. За результатами розгляду постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.10.2018 провадження у справі №2-12302/11 за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про визнання постанови державного виконавця незаконною та її скасування закрито. ОСОБА_3 повідомлено, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції помилково визначив, що спірні правовідносини щодо оскарження постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про стягнення виконавчого збору від 04.09.2017 року №47119525 не належать до юрисдикції адміністративного суду.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для відмови ОСОБА_3 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов від 04.09.2017 року №47119525 та від 06.09.2017 року №54638097 в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про стягнення виконавчого збору від 04.09.2017 року №47119525.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 04.11.2018), рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 04.11.2018), підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження - скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 243, 315, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року про відмову у відкритті провадження - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року про відмову у відкритті провадження - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та скарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 22.12.2018

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма