Справа № 760/13189/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 27 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду в Солом'янському районі міста Києва про стягнення недоплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м.Києва з позовом до Управління пенсійного фонду в Солом'янському районі міста Києва, в якому просив стягнути з відповідача суму недоплаченої пенсії та зобов'язати його провести перерахування та виплату пенсії згідно з нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 06 грудня 2010 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва щодо перерахунку і виплати ОСОБА_3 пенсії згідно статей 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період з 22 травня 2008 року по 06 грудня 2010 року, зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва вжити дій для перерахунку та виплати ОСОБА_3: державної пенсії відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком; щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за виключенням виплат ОСОБА_3 державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснених Управлінням пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва у 2008-2010 роках.

ОСОБА_2 звернувся до Солом'янського районного суду м.Києва із заявою від 14 травня 2018 року про заміну стягувача у виконавчому провадженні спадкоємцем, в якій просив визнати його стягувачем у виконавчому провадженні у справі за №2-а-1165/10.

Ухвалою Солом'янського районного суду м.Києва від 27 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва про визнання права, зобов'язання доплатити суму пенсії та здійснювати виплату пенсії.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його заяву про заміну сторони виконавчого провадження. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2, як спадкоємець, має право на отримання пенсії, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя.

Відповідач, будучі повідомлений про день, час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явився.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 06 грудня 2010 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва щодо перерахунку і виплати ОСОБА_3 пенсії згідно статей 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період з 22 травня 2008 року по 06 грудня 2010 року, зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва вжити дій для перерахунку та виплати ОСОБА_3: державної пенсії відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком; щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за виключенням виплат ОСОБА_3 державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснених Управлінням пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва у 2008-2010 роках.

20 червня 2011 року Солом'янським районним судом м.Києва видано виконавчий лист №1 у справі №2-а-1165/10 (а.с.48), на підставі якого відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві відкрито виконавче провадження ВП №27482124.

31 січня 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Маховою Д.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №27482124 (а.с.46), згідно з якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-а-1165/10 виданого 23 червня 2011 року Солом'янським районним судом м.Києва закінчено.

14 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні у даній справі, мотивовану тим, що у 2016 році помер ОСОБА_3, який був його батьком, а заявник є спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2, дійшов висновку, що правовідносини в частині, що стосуються виплат пенсії в подальшому, не передбачають правонаступництва, оскільки виплата пенсії припиняється зі смертю особи, яка її отримувала, а пенсія, нарахована ОСОБА_3 за період з 22 травня 2008 року по 06 грудня 2010 року, має бути передана члену його сім'ї - ОСОБА_2 або іншому члену сім'ї не в порядку примусового виконання рішення суду, а на підставі положень ст. 1227 ЦК України.

За наслідком перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Згідно ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 52 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Таким чином, при наявності відкритого виконавчого провадження, у разі вибуття однієї із сторін, за заявою заінтересованої особи, суд може замінити, зокрема, стягувача, його правонаступником.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов'язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, право на отримання заборгованості з заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат правонаступник має у випадку, якщо вищезазначене було нараховано померлому або присуджене йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримано померлим.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положеннями ст.52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перед сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Висновок суду першої інстанції, що нарахована, але не виплачена ОСОБА_3 пенсія має бути передана спадкоємцю на підставі положень ст.1227 ЦК України не позбавляє можливості замінити стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року вказав, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

В той же час, відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів звертає увагу, що до своєї заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, ОСОБА_2 додав копію свого паспорта (а.с.54), копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.55), копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 (а.с.56).

В той же час, заявником ні до суду першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду, не було подано доказів, які б підтверджували його родинні зв'язки з ОСОБА_3 ( наприклад свідоцтво про народження) та доказів прийняття ним спадщини від ОСОБА_3 (наприклад свідоцтво про право на спадщину, чи довідка органу юстиції про прийняття спадщини), а тому суд позбавлений можливості встановити наявність всіх необхідних обставин для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Крім того, на даний час виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-а-1165/10, виданого Солом'янським районним судом м.Києва 20 червня 2011 року, закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується наявною в матеріалах справи постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Маховою Д.А. від 31 січня 2013 року ВП №27482124 (а.с.46), що не виключає можливість отримання нарахованої пенсії самим ОСОБА_5

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховуючи, що з матеріалів справи не вбачається прийняття ОСОБА_2 спадщини від ОСОБА_3 та беручи до уваги наявність чинної постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №27482124 від 31 січня 2013 року, суд позбавлений можливості вирішити питання про заміну стягувача у виконавчому провадження з виконання судового рішення у даній справі.

В той же час, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2, дійшов помилкового висновку, що необхідність передачі пенсії, нарахованої ОСОБА_3 за період з 22 травня 2008 року по 06 грудня 2010 року, члену сім'ї позивача на підставі положень ст.1227 ЦК України виключає можливість здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення про виплату такої пенсії.

Отже, ОСОБА_2 не позбавлений права на заміну стягувача у виконавчому провадженні, за умови звернення ним до суду з відповідною заявою, до якої будо подано всі необхідні документи.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що неправильне застосування норм матеріального права, неправильне тлумачення закону, призвели до помилкових висновків щодо мотивів відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, що свідчить про наявність підстав для зміни мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину ухвали Солом'янського районного суду м.Києва від 27 вересня 2018 року, зазначивши, що підставами для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні є доводи, викладені у даній постанові.

В іншій частині ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 27 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 22 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма